УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
14 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № П/320/497/20
провадження № К/990/4569/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі №П/320/497/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області, у якому просив:
- визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі від 13.09.2019 № 29/П-521 щодо непризначення та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги за встановленою ІІ групою інвалідності, захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції;
- зобов`язати відповідача відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі, втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, провести дії по призначенню одноразової грошової допомоги за встановленою ІІ групою інвалідності, захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції та виплатити позивачу грошову суму одноразової грошової допомоги у 90-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2021, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021, позовні вимоги задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Київській області викладену у листі від 13.09.2019 № 29/П-521 щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за встановленою ІІ групою інвалідності, захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції;
- зобов`язано Головне управління Національної поліції у Київській області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги та скласти висновок про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до п.п. «б» п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності та втрати працездатності 70%, що настали внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції у 90-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, виплату провести з урахуванням раніше виплаченої суми;
- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Головне управління Національної поліції в Київській області із вказаними судовими рішеннями не погодилося, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, натомість, прийняти нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши зміст касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Київській області, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо обмеження можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.
За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через рішення Головного управління Національної поліції в Київській області щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за встановленою ІІ групою інвалідності, захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції з урахуванням раніше виплаченої суми. І тому з огляду на те, що предметом спору є рішення суб`єкта владних повноважень стосовно непризначення одноразової грошової допомоги, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У касаційній скарзі заявник зазначає про обставини, на підставі яких Головне управління Національної поліції в Київській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми, у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності, а також надає правове обґрунтування наведеним ним обставинам.
Натомість ці обставини та аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи незначної складності. Скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Київській області подана на судове рішення, яке за законом не належить оскаржувати у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.
Керуючись приписами статей 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі №П/320/497/20.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб