ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/532/22
Провадження № 1-кс/991/542/21
У Х В А Л А
23 лютого 2022 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в :

26.01.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшло три клопотання  ОСОБА_3 про скасування арешту належного йому майна.
Ухвалою слідчого судді від 27.01.2022 матеріали кримінальних проваджень за вказаними клопотаннями, а саме № 1?кс/991/542/22 (справа № 991/532/22), № 1?кс/991/544/22 (справа № 991/534/22) та № 1?кс/991/545/22 (справа № 991/535/22), об`єднано в одне провадження.

Обґрунтування клопотання
Свої вимоги заявник мотивує тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі – НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42016000000003536 від 18.11.2016, в якому ОСОБА_3 набув статус підозрюваного. 
16.06.2017 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/31023/17-к в рамках кримінального провадження № 42016000000003536 від 18.11.2016 постановлена ухвала, якою накладено арешт:
?на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:01:608:0023 та на домоволодіння, як об`єкт житлової нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
?на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2017 у справі № 757/32554/17?к в рамках того ж кримінального провадження № 42016000000003536 від 18.11.2016 постановлена ухвала, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_3 , які знаходяться на рахунках у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк», а саме: №  НОМЕР_1 , №  НОМЕР_2 , №  НОМЕР_3 , №  НОМЕР_4 , №  НОМЕР_5 , №  НОМЕР_6 , №  НОМЕР_7 , №  НОМЕР_8 , №  НОМЕР_9 , №  НОМЕР_10 , №  НОМЕР_11 .
Наявність права власності та накладення арешту на нерухоме майно і грошові кошти підтверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованими 13.01.2022 (а.с. 5,53), та копією ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2017 у справі № 757/32554/17?к (а.с. 100).
Прокурор САП постановою від 29.12.2021 закрив кримінальне провадження № 42019000000000480 щодо підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України (у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді та вичерпанням можливостей їх отримати). Цією постановою прокурор скасував арешт майна, накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Щодо спеціальної конфіскації та долі речових доказів у цьому кримінальному провадженні прокурор зазначив про необхідність вирішення цього питання ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.
Таким чином, оскільки на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування, і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати,  ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва на його нерухоме майно та грошові кошти.

Позиція та доводи учасників судового провадження
Приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції власник майна ОСОБА_3 та його представник  ОСОБА_4 клопотання підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволені з підстав, наведених в ньому. Останній зазначив, що необхідність в арешті майна ОСОБА_3 відпала у зв`язку із закриттям кримінального провадження № 42019000000000480.
У судовому засіданні 31.01.2022 прокурор ОСОБА_7 проти задоволення клопотань заперечував, посилаючись на те, що досудове розслідування кримінального провадження за фактом вчинення кримінальних правопорушень продовжується, тому відсутні підстави для скасування арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації. У наступна судові засідання, призначені на 14.02.2022 та 23.02.2022, прокурор не з`явилися, причин неявки не повідомив.
Неприбуття в судове засідання прокурора не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Правове обґрунтування
Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною другою згаданої статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. 
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Обставини, встановлені слідчим суддею
З матеріалів справи вбачається, що слідчими Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42016000000003536 від 18.11.2016 за ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
29.05.2017 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.
Окрім ОСОБА_3 , про підозру повідомлено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2017 у справі № 757/31023/17?к та від 09.06.2017 у справі № 757/32554/17?к у межах даного кримінального провадження накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 , а саме: на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:01:608:0023; на домоволодіння, як об`єкт житлової нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; на грошові кошти, які знаходяться на рахунках у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк».
13.03.2018 з матеріалів кримінального провадження № 42016000000003536 від 18.11.2016 виділені матеріали досудового розслідування стосовного ОСОБА_3 у кримінальне провадження № 42018000000000563.
22.03.2018 з матеріалів кримінального провадження № 42018000000000563 від 13.03.2018 виділені матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 у кримінальне провадження № 42018000000000675.
13.06.2019 з матеріалів кримінального проваджений № 42018000000000675 від 22.03.2018 в окреме кримінальне провадження № 42019000000001274 виділено матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.
14.06.2019 кримінальне провадження № 42019000000000480 від 04.03.2019 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, та кримінальне провадження № 42019000000001274 від 13.06.2019 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, об`єднано в одне провадження з присвоєнням номера 42019000000000480.
Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя встановив, що накладені арешти на нерухоме майно ОСОБА_3 наразі є актуальними в кримінальному провадженні № 42019000000000480 від 04.03.2019.
При цьому, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42019000000000480 від 04.03.2019 здійснювалось детективами Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) за процесуального керівництва прокурорів САП.
29.12.2021 постановою прокурор САП від 29.12.2021 кримінальне провадження № 42019000000000480 щодо підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та  ОСОБА_3 закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати (а.с. 8).
Як вбачається з постанови від 29.12.2021, арешт майна підозрюваних, накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, прокурором скасовано. Разом з цим в резолютивній частині постанови зазначено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів у цьому кримінальному провадженні за наявності підстав має бути вирішено ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.

Оцінка та висновки слідчого судді
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості клопотання про скасування арешту майна, слід зазначити, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. 
На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі й арешт майна, допускається у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчий суддя зазначає, що окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.06.2020 по справі № 727/2878/19.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст. 173 і 174 цього Кодексу).
Водночас, правом звернення до суду із клопотанням про скасування арешту наділена особа, яка вважає, що накладенням арешту, який не був знятий при закритті кримінального провадження, порушено її право на майно (власник або інший володілець майна).
Так, до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна звернувся ОСОБА_3 , який згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2022, є власником земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:01:608:0023 та домоволодіння, як об`єкту житлової нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5, 53).
Крім того, слідчим суддею встановлено, що рахунки у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» №  НОМЕР_1 , №  НОМЕР_2 , №  НОМЕР_3 , №  НОМЕР_4 , №  НОМЕР_5 , №  НОМЕР_6 , №  НОМЕР_7 , №  НОМЕР_8 , №  НОМЕР_9 , №  НОМЕР_10 , №  НОМЕР_11 , на грошові кошти на яких накладено арешт, належать ОСОБА_3 .
Як вбачається із згаданих ухвал від 16.06.2017 у справі № 757/31023/17-к та від 09.06.2017 у справі № 757/32554/17?к арешт на нерухоме майно і грошові кошти  ОСОБА_3  накладався з метою забезпечення спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому здійснювалося за фактом створення злочинної організації колишнім Президентом України ОСОБА_8 , до якої залучено колишніх: Прем`єр?міністра України ОСОБА_9 , заступника голови, у подальшому – Голову Державної податкової служби України, Міністра доходів і зборів України ОСОБА_10 та участі у вказаній злочинній організації службових осіб системи Державної податкової служби України та, у подальшому, системи Міністерства доходів і зборів, а також інших осіб, з метою вчинення тяжкого злочину проти держави, що заподіяло тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі у великому розмірі.
Разом з цим, предметом досудового розслідування також було і створення самим ОСОБА_3 злочинної організації для легалізації доходів, отриманих в результаті скоєння такою організацією кримінальних правопорушень, шляхом придбання для себе, членів родини та довірених осіб рухомого та нерухомого майна, відкриття депозитів у банківських установах тощо. 
З огляду на викладені обставини, постановляючи вказані ухвали про накладення арешту на нерухоме майно і грошові кошти ОСОБА_3 , слідчі судді Печерського районного суду міста Києва, із наданих їм стороною обвинувачення матеріалів, дійшли висновку про те, що таке нерухоме майно і грошові кошти, можуть бути одержані внаслідок вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, та легалізовані ОСОБА_3 внаслідок вищевказаної злочинної діяльності.
Поряд з вищевикладеним, як вбачається із постанови прокурора від 29.12.2021, у матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що, зокрема, ОСОБА_3 давав згоду на участь у злочинній організації, вчиняв злочини у її складі, або взагалі був обізнаний із фактом існування такої організації. Призначення його на адміністративну посаду в органах Державної податкової інспекції на постійній або тимчасовій основі жодним чином не можна розцінювати як участь у злочинній організації, а саме перебування на посадах, як вчинення злочину у складі злочинної організації. У кримінальному провадженні також відсутні докази для доведення вини підозрюваних в суді поза розумним сумнівом за кваліфікацією за ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України. Так, у кримінальному провадженні відсутні достатні докази використання підозрюваними, в тому числі і ОСОБА_3 , свого службового становища з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, а також доказів заподіяння такими діями тяжких наслідків охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб та докази наявності причинно?наслідкового зв`язку.
На підставі викладених обставин прокурором у кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення у формі постанови від 29.12.2021 про закриття кримінального провадження № 42019000000000480 щодо підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати (а.с. 8).
Відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 284 КПК про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Рішення прокурора про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не є перешкодою для продовження досудового розслідування щодо відповідного кримінального правопорушення.
Станом на 23.02.2022 постанова прокурора САП від 29.12.2021 про закриття кримінального провадження від 04.03.2019 № 42019000000000480 стосовно ОСОБА_3  є чинною та не скасована прокурором, який її постановив, прокурором вищого рівня чи слідчим суддею.
Таким чином, після закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , останній втратив процесуальний статус підозрюваного та набув статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
З огляду на положення ч. 1 ст. 961 та ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація може бути застосована у кримінальному провадженні за умовою вчинення визначених законом кримінальних правопорушень або суспільно небезпечного діяння, зокрема, передбачених ст. 255 та ст. 364 КК України, у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Частиною четвертою статті ст. 962 КК України передбачено, що гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Таким чином, враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовувалися до ОСОБА_3 , як до підозрюваного у кримінальному провадженні, після закриття стосовно нього цього провадження, на переконання слідчого судді, прокурор має довести, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 962 КПК України, та у застосуванні цього заходу не відпала потреба.
Як вже зазначалося раніше, судовий розгляд клопотань ОСОБА_3 про скасування арешту майна призначався неодноразово, а саме на: 28.01.2022, 31.01.2022, 14.02.2022 та 23.02.2022. Присутньому в судовому засіданні 31.01.2022 прокурору ОСОБА_7 слідчим суддею було роз`яснено правові наслідки ненадання доказів на підтвердження наявності підстав для арешту майна третьої особи з метою спеціальної конфіскації. Проте, окрім копій ухвал слідчого судді, якими накладено зазначений арешт, та постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2021, прокурором не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які є підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст. 962 КК України). При наданні усних та письмових заперечень проти скасування арешту майна прокурор обмежився лише тим, що зазначив наступне: «на даний час відсутні підстави для скасування арешту майна ОСОБА_3 , так як дане майно було арештовано на підставі п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України (спеціальна конфіскація), а досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42019000000000480 не завершено».
Однак, на переконання слідчого судді такого обґрунтування для продовження втручання у право власності особи не достатньо.
Разом з цим, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2021 вбачається, що дане рішення прокурора вмотивовано відсутністю у органу досудового розслідування доказів участі ОСОБА_3 у злочинній організації (ст. 255 КК України) та вчинення ним зловживання службовим становищем в супереч інтересам служби та доказів заподіяння його діями істотної шкоди (ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України).
З огляду на викладене, розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, слідчий суддя дійшов висновків, що прокурором не доведено необхідність продовження арешту зазначеного майна, втручання в право власності особи не є пропорційним, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна – задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2017 у справі № 757/31023/17?к на належні ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер 1210100000:01:608:0023, на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , – скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2017 у справі № 757/32554/17?к на належні ОСОБА_3 грошові кошти, які знаходяться на рахунках у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» (МФО 300528), а саме: №  НОМЕР_1 , № 26209455191259, №  НОМЕР_3 , №  НОМЕР_4 , №  НОМЕР_5 , №  НОМЕР_6 , №  НОМЕР_7 , №  НОМЕР_8 , №  НОМЕР_9 , №  НОМЕР_10 , №  НОМЕР_11 , – скасувати.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                 ОСОБА_1