Номер провадження: 33/813/188/22
Номер справи місцевого суду: 509/5673/21 
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2022                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, 
встановив:
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн та стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн в дохід держави.
Відповідно до протоколу про адміністративне порушення серія ВАБ №904387 вбачається, що 06 жовтня 2021 року приблизно о 10 год 00 хв за адресою Одеська область, Одеський р-н, с. Прилиманське, вул. Нова, 56 в магазині «Продукти» ОСОБА_1 здійснювала реалізацію продуктів харчування без вдягнутого засобу індивідуального захисту, а саме маски. За даним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП України.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП України.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення скаржника та її адвоката, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що законодавством України не встановлено обов`язок обслуговувати відвідувачів саме з одягненою маскою; у діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, так як у протоколі не були описані які саме правила поведінки, з посиланням на законодавство України порушені; працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи не були долучені докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, та зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців як підприємець; судом не досліджено, що на фотокартці зображена не ОСОБА_1 , а інша особа; працівниками поліції не роз`яснено її права та обов`язки.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, а доводи апеляційної скарги спростовуються наступним.
Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. 
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з відповідними змінами до доповненнями, на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин. 
Згідно п.2-2 пп.9 Постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09 грудня 2020 року в редакції зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1003 від 20.09.2021, забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі, виготовлених самостійно. 
Зміст протоколу містить відомості про порушення ОСОБА_1 правил карантину, які полягають у здійсненні дій з реалізації продукції в магазині харчування без вдягненого засобу індивідуального захисту, а саме без маски, що свідчить про зазначення в протоколі таких кваліфікуючих ознак, які виключають незрозумілість чи допускають двозначне тлумачення об`єктивної сторони правопорушення. 
Посилання апелянта на те, що працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи не були долучені докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, та зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців як підприємець не відповідають дійсності, оскільки відповідний витяг до справи долучений (а.с.9).
Не відповідають дійсності і твердження, що на наявній в матеріалах справи фотокартці відображена не ОСОБА_1 , а інша особа, оскільки в залі судового засідання, дане твердження спростовано, і сама ОСОБА_1 визнала факт складання протоколу саме щодо неї, а не іншої особи. 
Також вбачається, що протокол про правопорушення ОСОБА_2 підписаний без зауважень із підтвердженням факту роз`яснення працівниками поліції її прав та обов`язків, а також з записом про те, що вона з протоколом згідна та свою провину визнає у повному обсязі.
З такими відомостями повністю узгоджуються її письмові пояснення, в яких вона детально описує склад правопорушення та вказує на те, що вину визнає.
Факт реалізації продукції без маски підтверджений письмовими поясненнями свідка, які долучені до справи. 
Саме з таких доказів виходив суд першої інстанції, вирішуючи справу, відтак зміна пояснень та заперечення вини лише на стадії апеляційного перегляду справи за відсутності процесуальних порушень не можуть бути підставою скасування законної постанови суду першої інстанції. 
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_2 в порушенні правил щодо карантину.
З огляду на викладене, та право суду апеляційної інстанції вирішити справу в межах доводів апеляційної скарги, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                                Є.С. Сєвєрова