Справа № 751/8401/21 	Головуючий у 1 інстанції Карапута О. О. 	
Провадження № 33/4823/606/21 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Костюка О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Костюка О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2021 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,  

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді попередження. 
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, неповнолітній ОСОБА_2 01.10.2021 р. приблизно о 23:00 год. уживав вино біля Катериненської церкви в м. Чернігові по вул. Підвальна, 5 та в подальшому приймав участь у бійці по вул. Незалежності м. Чернігова.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник-адвокат Костюк О.П.  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що виходячи з аналізу диспозиції ст. 184 КУпАП, норм Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України, у протоколі про адміністративне правопорушення не було конкретизовано, коли та у який спосіб особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина та яких саме обов`язків така особа не виконала. 
В даному випадку, на думку апелянта, інспектором не встановлено суб`єкта та не розкрито суті адміністративного правопорушення. 
Крім того, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, у справі не зібрано та до протоколу не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину. 
Зокрема, в матеріалах справи відсутні дані про свідків, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, медичних висновків щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння. Також не встановлено місце бійки та доказів причетності ОСОБА_2 до участі у ній.
Звертає увагу, що протоколи допиту підозрюваних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є недопустимими доказами, так як перший є сином ОСОБА_1 , а інший – його племінником, які в силу ст. 63 Конституції України мають право не давати показання відносно нього. Крім того, вказані протоколи  жодним чином не доводять вини останнього в інкримінованому адміністративному правопорушенні. 
Вказує, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи в частині відсутності наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 в обґрунтування своєї позиції щодо не визнання вини. 
Крім того, судом не враховані характеризуючи матеріали на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до яких син за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, а ОСОБА_1 нагороджений Подяками за високу відповідальність у вихованні сина. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали  апеляційну скаргу, просили задовольнити її з вказаних в ній підстав, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
  Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто, відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством.
Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що  ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, неповнолітній ОСОБА_2 01.10.2021 р. приблизно о 23:00 год. уживав вино біля Катериненської церкви в м. Чернігові по вул. Підвальна, 5, та в подальшому приймав участь у бійці по вул. Незалежності м. Чернігова. В даному випадку під час складання протоколу, виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків взагалі не було предметом дослідження, а в обґрунтування правопорушення покладено виключно доказову базу щодо обставин, при яких дитина розпивала спиртні напої та приймав участь у бійці та не є достатньою підставою для висновку про те, що батько ухиляється чи не виконує покладені на нього обов`язки по вихованню сина. 
Тобто, у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, які неправомірні діяння ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, вказують саме на його ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Також з матеріалів справи вбачається, що 28.10.2021 року на адресу начальника Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження від 02.10.2021 року, окрім іншого, відносно підозрюваного ОСОБА_2 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку з цим направлено копії матеріалів досудового розслідування для вирішення питання про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, в діях яких вбачаються ознаки адміністративних правопорушень. 
Протокол про адміністративне правопорушення, складений 04.11.2021 року відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки підставою його складення було звернення правоохоронного органу через тривалий час після події,  протокол за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. 
Апеляційний суд, з огляду на заявлену у протоколі дату скоєння адміністративного правопорушення в порівнянні із датою складання адміністративного протоколу зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений поза межами строку, передбаченого ч.2 ст. 254 КУпАП, який становить 24-години після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що з урахуванням зазначених у матеріалах справи обставин, було відомо наступного дня після скоєного. 
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що інших належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від здійснення батьківських обов`язків відносно його сина, матеріали справи не містять.
Встановлені при апеляційному розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
На підставі наведеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Костюка О.П. - задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП – скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко