Справа № 457/1153/20                                Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І. 
Провадження № 22-ц/811/982/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н. П. Крайник 
суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук 
                при секретарі: К.О. Ждан
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації , -

                                               в с т а н о в и в: 

       28.08.2020 року  ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.
Позов мотивований тим, що 13 вересня 2020 року йому стало відомо, що ОСОБА_1 у публікаціях соціальної мережі Facebook інформацію наступного змісту: «поки депутат Сеньків з Кульчинським обкрадають місто, тато ОСОБА_3 , обкрадає ОСББ - Гетьман… За вкрадені гроші у підвалі будинку АДРЕСА_1 зробив собі офіс, за тисячі ремонт, та поставив антикварні меблі і шкіряне дуже дороге крісло…»; «Після таких проектів, ОСОБА_4 купив дві квартири, в елітному будинку, а поки не продався ОСОБА_5 , будучи депутатом від КУНУ, не мав грошей на сигарети, «стріляв» у ОСОБА_6 , і жив на татову пенсію, а також сидів у Ізраїлі на чорних роботах…»; «Як людина яка по цілому ОСОБА_7 клеїла листівки, що ОСОБА_5 злодій, щоб тільки стати депутатом, перейшла до ОСОБА_5 і наколядувала на 2 квартири у елітному будинку, продаючи голос. Бо до того ОСОБА_8 жив на татову пенсію … будучи депутатом від КУНУ сидів на чорних роботах у Ізралю, поки тато не вмовив його повернутися, щоб продати душу Кульчинському подорожче»; « ОСОБА_9 мені ОСОБА_4 , що ОСОБА_5 подарував йому 2 квартири і 1/3 котельні (маю свідків) …, а тепер хоче спростування в суді! Може три квартири? ОСОБА_10 не добре почула..?» Вважає, що зазначена інформація, яка не відповідає дійсності, порушує його права, свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію, створює враження для невизначеного кола осіб, що він є злодієм, корисливою особою, Поширення ОСОБА_1 зазначеної інформації мало на меті опорочення честі, гідності та ділової репутацію. Застосовуючи обман, відповідач намагається переконати значну кількість громадян, що він чинить незаконні дії. У той же час ОСОБА_1 не зазначає, що він є головою ОСББ шести будинків по АДРЕСА_2 , а для прийому громадян, видачі довідок ним за допомогою більшості мешканців спільними зусиллями у підвалі будинку АДРЕСА_1 облаштовано підвальне приміщення та завезено меблі, які безкоштовно надав ОСОБА_11 . Також він дійсно певний час перебував у 2016 році в Ізраїлі, де відвідував сестру, котра постійно проживає там. На даний час він є співвласником квартири АДРЕСА_3 , жодної елітної квартири ні у його власності, ні у власності членів його сім`ї немає. Поширена ОСОБА_1 недостовірна інформація несправедливо та безпідставно створює негативну думку про нього. У результаті її цілеспрямованих дій щодо поширення такої недостовірної інформації, що опорочили честь, гідність та ділову репутацію, йому було спричинено моральну шкоду, втрати немайнового характеру, що призвело до ускладнення стосунків з виборцями, а на його адресу в соціальних мережах полилися негативні та образливі коментарі. Заподіяну моральну шкоду оцінює у 50000 грн. Просить визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь та гідність, завдає шкоди діловій репутації ОСОБА_2 інформацію, що була розповсюджена ОСОБА_1 на своїй сторінці у публікація соціальної мережі Facebook наступного змісту: «поки депутат ОСОБА_4 з Кульчинським обкрадають місто, тато ОСОБА_3 , обкрадає 4 ОСББ – Гетьман… За вкрадені гроші у підвалі будинку АДРЕСА_1 зробив собі офіс, за тисячі ремонт, та поставив антикварні меблі і шкіряне дуже дороге крісло…»; «Після таких проектів, ОСОБА_4 купив дві квартири, в елітному будинку, а поки не продався ОСОБА_5 , будучи депутатом від КУНУ, не мав грошей на сигарети, «стріляв» у ОСОБА_6 , і жив на татову пенсію, а також сидів у Ізраїлі на чорних роботах…»; «Як людина яка по цілому ОСОБА_7 клеїла листівки, що ОСОБА_5 злодій, щоб тільки стати депутатом, перейшла до ОСОБА_5 і наколядувала на 2 квартири у елітному будинку, продаючи голос. Бо до того ОСОБА_8 жив на татову пенсію … будучи депутатом від КУНУ сидів на чорних роботах у Ізраїлю, поки тато не вмовив його повернутися, щоб продати душу Кульчинському подорожче»; « ОСОБА_9 мені ОСОБА_4 , що ОСОБА_5 подарував йому 2 квартири і 1/3 котельні (маю свідків) …, а тепер хоче спростування в суді! Може три квартири? Я не добре почула..?»; зобов`язати ОСОБА_1 протягом 10 днів після набрання рішенням законної сили спростувати дану інформацію у соціальній мережі Facebook на своїй сторінці; стягнути з ОСОБА_1 на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати.
         Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
Визнано такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію, поширену відносно ОСОБА_2 інформацію у публікації на сторінці соціальної мережі Facebook ОСОБА_1 , а саме: «…поки депутат Сеньків з Кульчинським обкрадають місто, тато ОСОБА_3 , обкрадає 4 ОСББ - Гетьман… За вкрадені гроші у підвалі будинку АДРЕСА_1 зробив собі офіс, за тисячі ремонт, та поставив антикварні меблі і шкіряне дуже дороге крісло…»; «Після таких проектів, ОСОБА_4 купив дві квартири, в елітному будинку, а поки не продався ОСОБА_5 , будучи депутатом від КУНУ, не мав грошей на сигарети, «стріляв» у ОСОБА_6 , і жив на татову пенсію, а також сидів у Ізраїлі на чорних роботах…»; «Як людина яка по цілому ОСОБА_7 клеїла листівки, що ОСОБА_5 злодій, щоб тільки стати депутатом, перейшла до ОСОБА_5 і наколядувала на 2 квартири у елітному будинку, продаючи голос. Бо до того ОСОБА_8 жив на татову пенсію … будучи депутатом від КУНУ сидів на чорних роботах у Ізраїлю, поки тато не вмовив його повернутися, щоб продати душу Кульчинському подорожче»; « ОСОБА_9 мені ОСОБА_4 , що ОСОБА_5 подарував йому 2 квартири і 1/3 котельні (маю свідків) …, а тепер хоче спростування в суді! Може три квартири? ОСОБА_10 не добре почула..?».
Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати поширену інформацію шляхом публікації на своїй сторінці соціальної мережі Facebook резолютивної частини рішення суду у п`ятнадцятиденний строк з часу набрання рішенням законної сили тим самим шрифтом, як і повідомлення, що спростовується.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 грн. заподіяної моральної шкоди.
Вирішено питання судового збору.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним і необґрунтованим та таким, що постановлене з невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
       Зазначає, що ОСОБА_2 надіслав до суду відповідь на її відзив, в якому вказав, що наведене відповідачкою інформація у відзиві є не підтверджена. Дану відповідь їй не було надіслано, вона її не отримувала, а тому була позбавлена можливості відповідно до ст.180 ЦПК України подати заперечення і викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо відповіді на відзив. Досліджуючи матеріали справи, суд дійшов невірного висновку і зосередив увагу на розмежуванні понять недостовірної інформації і оціночного судження та обов`язку довести, що поширена інформація є достовірною, який покладається на відповідача. Вказує, що суд не взяв її відповідь на позовну заяву і спростував її твердження про те, що вона не тільки ніколи не поширювала недостовірну інформацію, що принижує честь і гідність, ділову репутацію ОСОБА_2 , а взагалі не поширювала ніколи жодної інформації про нього в соціальних мережах. Вважає, що твердження позивача про належність їй інтернет-сторінки в соціальній мережі Фейсбук є припущенням ОСОБА_2 та не доведено належними і допустимими доказами. Обов`язок доведення даної обставини покладений на позивача.
Зазначає, що судом не встановлено автора публікації, а цією особою може бути будь-хто і навіть ОСОБА_2 , тому що він як голова ОСББ конфліктує з мешканцями будинку через різні комунальні питання, оплату за квартири, ремонт під`їздів, благоустрій територій, а мешканці пишуть на нього скарги до мера міста.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. 
       Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       Відповідно до статті 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.
       Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
       Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
       Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
       Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.
       Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
       Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).
       Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
       Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
       Судам слід розрізняти факти та оціночні судження. 
       Європейський Суд у своїх рішеннях вказав, що «існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень доведенню не підлягає. Що стосується оціночних суджень, то цю вимогу задовольнити неможливо, до того ж вона обмежує свободу дотримуватися своїх поглядів, котра лежить в основі права, що захищається статтею 10 Конвенції. Навіть тоді, коли твердження є справді оціночним судженням, пропорційність втручання може залежати від наявності достатньої фактичної основи для оскаржуваного твердження, оскільки навіть оціночне судження, якщо під ним немає щонайменшого фактичного підґрунтя, може бути визнано таким, що переходить межу» («Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), 1986р.; «Єрусалем проти Австрії» (Jerusalem v. Austria), 2001р.; «Діханд та інші проти Австрії» (Dichand and Others v. Austria), 2002р.).
       Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
       За правилами, встановленими частиною третьою статті 277 ЦК, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
       Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.
       Судом встановлено, що на сторінці соціальної мережі Facebook,що належить ОСОБА_1 було опубліковано наступну інформацію: «поки депутат Сеньків з Кульчинським обкрадають місто, тато ОСОБА_3 , обкрадає 4 ОСББ - Гетьман… За вкрадені гроші у підвалі будинку АДРЕСА_1 зробив собі офіс, за тисячі ремонт, та поставив антикварні меблі і шкіряне дуже дороге крісло…»; «Після таких проектів, ОСОБА_4 купив дві квартири, в елітному будинку, а поки не продався ОСОБА_5 , будучи депутатом від КУНУ, не мав грошей на сигарети, «стріляв» у ОСОБА_6 , і жив на татову пенсію, а також сидів у Ізраїлі на чорних роботах…»; «Як людина яка по цілому ОСОБА_7 клеїла листівки, що ОСОБА_5 злодій, щоб тільки стати депутатом, перейшла до ОСОБА_5 і наколядувала на 2 квартири у елітному будинку, продаючи голос. Бо до того ОСОБА_8 жив на татову пенсію … будучи депутатом від КУНУ сидів на чорних роботах у Ізралю, поки тато не вмовив його повернутися, щоб продати душу Кульчинському подорожче»; « ОСОБА_9 мені ОСОБА_4 , що ОСОБА_5 подарував йому 2 квартири і 1/3 котельні (маю свідків) …, а тепер хоче спростування в суді! Може три квартири? Я не добре почула..?»
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що поширена відповідачкою інформація є недостовірною; внаслідок поширення інформації було порушено особисті немайнові права позивача, так як в ній містяться твердження про події, які не відповідають дійсності; відповідачка перед поширенням нформації не перевірила її достовірність; довела її до широкого кола осіб у в мережі інтернет на своїй сторінці у мережі Facebook, що, зокрема, підтверджується наявністю коментарів до публікацій відповідачки; поширена інформація не носить характеру оціночного судження, а містять фактичні твердження.
       В свою чергу, позивач довів факт поширення відповідачкою щодо нього недостовірної інформації, на підтвердження чого ним долучено скрін-шоти опублікованих матеріалів у мережі Facebook. 
        Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
       Згідно з п. 4. ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
       Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати зокрема у: приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях.
       Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 в частині розміру моральної шкоди та стягуючи з відповідачки в користь позивача 500 грн. моральної шкоди, завданої поширенням щодо нього недостовірної інформації, суд виходив з того, що поширення такої призвело до погіршення стану здоров`я позивача, негативної вплинуло на його ділову репутацію, оскільки публікації ОСОБА_1 щодо позивача здійснено із застосуванням образливих слів, така інформація була доведена до широкого кола осіб, зміст образливих тверджень викликав певний негативний суспільний резонанс.
       З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та зібраним у справі доказам.
       Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено – 20 грудня 2021 року.
        Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 04 лютого 2021 рокузалишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий:         Н. П. Крайник 

Судді:                О. М. Ванівський 

                                                                               О. Я. Мельничук