ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року	Львів	Справа № 380/8687/21 пров. № А/857/2950/22	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Запотічного І.І.
при секретарі судового засідання:               Ільченко А.З

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Москаля Р.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

                                             ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення при звільненні з військової служби розрахунку вислуги років в календарному та пільговому обчисленні ОСОБА_1 , визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні з військової служби в частині невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену статтею 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, 02.05.2019 звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, з 27.06.2019 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у тому, всупереч пункту 234 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 перед звільненням йому не була доведена інформація про обрахунок його вислуги років в календарному та пільговому обчисленні. Одночасно відповідач при звільненні всупереч пункту 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей не нарахував та не виплатив ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу. Просив позов задоволити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає в ухиленні від здійснення розрахунку вислуги років ОСОБА_1 в календарному та пільговому обчисленні при звільненні з військової служби. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ухиленні від здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною першою статтею 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Рішення суду першої інстанції оскаржила Військова частина НОМЕР_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у лавах Збройних сил України. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 17.09.2015. 
З 30.08.2014 по 06.02.2015, з 17.06.2015 по 09.11.2015, з 22.11.2015 по 09.02.2016, з 01.06.2016 по 02.09.2016, з 18.01.2017 по 08.04.2017, з 18.04.2017 по 20.06.2017, 23.10.2017 по 23.02.2018, з 15.10.2018 по 10.01.2019, з 13.02.2019 по 05.06.2019 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, операцій Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 №307 від 15.03.2018, а також записами у військовому квитку позивача серії НОМЕР_3 .
Наказом Командувача Десантно-штурмових військ Збройних сил України №45 від 02.05.2019 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за підпунктом а пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку із закінченням строку контракту). 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №146 від 27.06.2019 з 27.06.2019 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. 
Згідно тексту згаданого наказу, це рішення не містить інформації щодо вислуги років ОСОБА_1 на день звільнення у календарному та/чи пільговому обчисленні.
За запит позивача та суду Сихівський районний ТЦК та СП міста Львова, в якого перебуває особова справа ОСОБА_1 , повідомив, що інформація щодо вислуги років в особовій справі ОСОБА_1 відсутня.
Згідно статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно частини другої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту , у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Аналогічні положення містяться в пунктах 1,2 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затв. наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018.
Кабінет Міністрів України 17.07.1992 прийняв постанову №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393).
До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:
а) один місяць служби за три місяці:
[…] час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
[…] час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
Згідно Закону України Про військовий обов`язок і військову службу указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008). Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Відповідно до норм Положення №1153/2008:
233. Військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
підстави звільнення з військової служби;
думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою , визначеною Міністерством оборони України.
234. Перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.
Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.
Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обгрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.
Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборони України.
Позивач, 02.05.2019 звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, з 27.06.2019 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. 
На порушення норм пункту 234 Положення №1153/2008 перед звільненням відповідач не довів до позивача інформацію про обрахунок вислуги років в календарному та пільговому обчисленні, відповідно, не нарахована та не виплачена одноразова грошова допомога, передбачена пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей . 
Відповідач стверджує, що перед звільненням зі служби з позивачем були проведені усі необхідні розрахунку, а вислуга років доведена до відома ОСОБА_1 під час бесіди перед звільненням та зафіксована в аркуші бесіди, який долучено до особової справи позивача.
Наказ ВЧ НОМЕР_1 №146 від 27.06.2019 (по стройовій частині), відповідно до якого ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, не містить відомостей щодо вислуги років позивача в пільговому і календарному обчисленні.
Положення №1153/2008 (п.234) регламентують, що перед звільненням військовослужбовців уточнюються/документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. А інформація щодо розрахованої вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.
В особовій справі лейтенанта запасу ОСОБА_1 відсутні відомості про його вислугу років в календарному та пільговому обчисленні, а також аркуш бесіди, проведеної з позивачем перед звільненням з військової служби.
Відтак твердження відповідача щодо проведення ним обчислення вислуги років позивача перед звільненням є голослівними та спростовуються зібраними судом доказами.
Військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність, оскільки перед звільнення позивача з військової служби не виконала вимоги пункту 234 Положення №1153/2008 - не провела розрахунку його вислуги років в календарному та пільговому обчисленні, а також не надала такий розрахунок для ознайомлення позивача.
Як вбачається з даних у військового квитка позивача та довідкою ВЧ НОМЕР_1 №307 від 15.03.2018 позивач з 27.07.2010 по 27.06.2019 проходив військову службу. 
Отже, за період з 27.07.2010 по 27.06.2019 календарна вислуга років військової служби позивача складає 08 років 11 місяців 00 днів.
У період з 30.08.2014 по 06.02.2015, з 17.06.2015 по 09.11.2015; з 22.11.2015 по 09.02.2016; з 01.06.2016 по 02.09.2016; з 18.01.2017 по 08.04.2017; з 18.04.2017 по 20.06.2017; 23.10.2017 по 23.02.2018; з 15.10.2018 по 10.01.2019; з 13.02.2019 по 05.06.2019 позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції та операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей.
Згідно норм Порядку № 393 на пільгових умовах до вислуги років зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; часу проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Періоди служби позивача з 30.08.2014 по 06.02.2015 (05 місяців 07 днів), з 17.06.2015 по 09.11.2015 (04 місяці 23 дні); з 22.11.2015 по 09.02.2016 (02 місяці 18 днів); з 01.06.2016 по 02.09.2016 (03 місяці 01 день); з 18.01.2017 по 08.04.2017 (02 місяці 21 день); з 18.04.2017 по 20.06.2017 (02 місяці 02 дня); 23.10.2017 по 23.02.2018 (04 місяці); з 15.10.2018 по 10.01.2019 (02 місяці 26 днів); з 13.02.2019 по 05.06.2019 (03 місяці 23 дні), разом - 02 роки 07 місяців 1 день, підлягають зарахуванню до вислуги років позивача в пільговому обчисленні (один місяць служби за три місяці). Отже,
Таким чином, вислуга років позивача в пільговому обчисленні складає 15 років 1 місяць 03 дня (02 роки 07 місяців 1 день х 2 + 08 років 11 місяців 00 днів).
Норми частини другої статті 15 Закону №2011-XII визначають право військовослужбовця у разі звільнення з військової служби, зокрема, у зв`язку із закінченням строку контракту на виплату одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                              

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 року у справі №380/8687/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 16.03.2022