ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/16789/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року 
у адміністративній справі № 160/16789/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -                                                                                
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення доплати в період карантину - задоволено частково, саме,  стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 доплату до заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу в період карантину за квітень 2020 року в розмірі 2,38%, за серпень 2020 року в розмірі 10,71 % та вересень 2020 року в розмірі 12,50 %, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині вимог позивача, які стосуються стягнення доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу в період карантину з 12 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 50 % від заробітної плати – судом відмовлено
          Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку як позивачем, так і відповідачем по справі з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права.
          Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що суд не врахував докази надані позивачем на підтвердження того, що позивач був поліцейським, працював в період дії карантину, а також забезпечував життєдіяльність населення, яка полягала у забезпеченні правопорядку і безпеки громадян. Вважає безпідставним неврахування судом того, що він (позивач) протягом з березня по вересень 2020 року систематично, відповідно до затвердженого керівництвом графіку, заступав в добові чергування в складі слідчо-оперативної групи та під час виконання своїх службових обов`язків забезпечував публічну безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, тобто виконувати одну з умов, передбачених постановою  КМУ № 375, а саме - забезпечення життєдіяльності населення.
          При цьому, позивач в апеляційній скарзі звертає увагу на зміст Наказу МВС №575 від 07.07.2017 року (розділ IX) встановлено, що до складу СОГ, яка виїздить на місце вчинення кримінального правопорушення проти життя, здоров`я, статевої свободи та статевої недоторканості особи (далі - кримінальні правопорушення проти особи), крім осіб, зазначених у пункті 5 розділу II цієї Інструкції, включається слідчий територіального органу поліції, який спеціалізується на розслідуванні кримінальних правопорушень зазначеної категорії (є старшим СОГ), а також за необхідності - працівник підрозділу оперативно-технічних заходів, психолог, інші працівники поліції відповідної кваліфікації, а керівником органу досудового розслідування щомісяця складається графік цілодобового чергування слідчих, які спеціалізуються на розслідуванні кримінальних правопорушень проти особи. З огляду на вказане, позивач наголошує на необґрунтованості висловлених в рішенні суду тверджень стосовно того, що позивач лише виконував свої посадові обов`язки, а не забезпечував життєдіяльність населення, оскільки відповідно до своєї посади позивач саме відноситься до вищевказаної категорії слідчих та заступав у цілодобові чергування. 
          Крім того, позивач акцентує увагу апеляційного суду на безпідставності висновків суду першої інстанції про те, що за роботу в період карантину за місяці квітень, серпень та вересень відповідач здійснив нарахування грошових коштів і відповідно, спір в частині позову щодо нарахування доплати за ці місяці позивачу, відсутній. Однак, в дійсності спір не відсутній, оскільки позивач вимагає нарахування 50 % від заробітної плати, а не 2%, 10% та 12%, що у сукупності з іншими, наведеними в апеляційній скарзі обставин, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття у справі іншої постанови про задоволення вимог позивача у повному обсязі. 
в частині відмови у задоволені його вимог позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач в апеляційній скарзі посилається на неврахування судом першої інстанції того, що ОСОБА_1 в дійсності додаткова доплата за квітень у липні 2020, за серпень та вересень виплачена у грудні 2020 року, що підтверджено долученою до матеріалів справи довідкою УФЗБО ГУНП від 16.02.2021 № 1067, тому вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про не виплату ОСОБА_1 доплат за квітень 2020 року в розмірі 2,38 %; за серпень 2020 року в розмірі 10,71 % та вересень 2020 року в розмірі 12,50 %, а вказані висновки стали підставою для необґрунтованого  повторного стягнення на користь ОСОБА_1 додаткових сум грошового забезпечення за вищевказані періоди, що також суперечить положенням постанови Кабінету Міністрів України № 375 та наказу МВС України від 03.06.2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», а також прийнятому керівником ГУНП наказу від 28.07.2020 року № 1242, яким було прийнято рішення про включення, зокрема старшого слідчого СВ Нікополського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Волошина В.В., до персонального переліку поліцейських для встановлення доплати поліцейським, які залучались до заходів щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину у квітні серпні та вересні 2020 року.
За вказаних обставин просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача та прийняти інше рішення про відмову в позові ОСОБА_1 у повному обсязі.
          У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач вказує про законність та обґрунтованість рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2021, яке просить залишити без змін, оскільки до спірних правовідносин судом правильно застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375 та приписи наказу МВС України від 03.06.2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину» в частині, що стосується визначення персонального переліку працівників, яким встановлюється доплата, що здійснюються саме керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади та за рахунок і в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.  
Також апелянт звертає увагу на те, що  згідно пп.1 п.1 доручення Національної поліції України від 25.06.2020 року № 7789/01/29-2020 «Про організацію заходів, спрямованих на забезпечення встановлення додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375» повноваження щодо визначення персонального переліку поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, формування списків на встановлення доплати підлеглим поліцейським, у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, а також встановлення додаткової доплати останнім в граничному розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах - покладено на керівників структурних підрозділів апарату ГУНП, начальників відділів, відділень поліції УГНП, стройових та інших підрозділів, підпорядкованих ГУНП, а відповідач по справі таких повноважень не має, що у сукупності свідчить про обґрунтованість рішення суду в частині залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь додаткової доплати за березень, травень, червень та липень 2020, та про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.
У відзиві позивача на апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області вказується про невірне розуміння відповідачем положень постанови КМУ № 375 від 29.04.2020 року, оскільки цією постановою вже було визначено перелік працівників поліції, яким необхідно нараховувати доплату в період карантину, а на начальника Нікопольського відділу поліції покладався тільки обов`язок щодо формування списків на встановлення доплати підлеглим поліцейським, у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, що підтверджується наказами ГУНП від 13.07.2020 року № 1145 та від 28.12.2020 року № 2278 «Про визначення персонального переліку поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням»
Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на недоведеність відповідачем того, що ОСОБА_1 не відповідає тій категорії працівників поліції, яким необхідно здійснювати доплату за роботу в період карантину, оскільки в дійсності він (позивач) був включений до переліку працівників поліції, яким необхідно здійснити нарахування доплат за роботу в період карантину в квітні, серпні та вересні 2020 року, хоча такі доплати (грошового забезпечення) виплачені не були, і на підтвердження зворотного відповідачем доказів не надано. Надану відповідачем до суду Довідку УМЗБО ГУНП від 16.02.2021 року № 1067, позивач вважає неналежним доказом в розумінні ст.75 КАСУ  і тому просить суд не брати вказану довідку до уваги. Оскільки інших доказів відповідачем не було надано, просить залишити його апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача по справі, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та їх оцінки судом, а також   правильність застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, судова колегія дійшла висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги позивача та про доведеність відповідачем відсутності правових підстав для задоволення вимог позивача у цій справі, виходячи з нижченаведеного. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 під час проходження служби на посаді старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області залучався до заходів щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину у квітні, серпні та у вересні 2020 року (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2). За вказаних обставин, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375 та наказу МВС України від 03.06.2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», наказом керівника ГУНП від 28.07.2020 року №1242 позивача у цій справі було включено до персонального переліку поліцейських для встановлення доплати поліцейським, які залучались до заходів щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину  у квітні серпні та вересні 2020 року.
На підставі наданих керівництвом Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області списків, ОСОБА_1 було встановлено додаткову оплату враховуючи обмежений обсяг фінансування виплати доплати до грошового забезпечення поліцейським, що становить: за квітень 2020 року в розмірі 2,38%; за серпень 2020 року - 10,71 %; та за вересень 2020 у розмірі 12,50 %, що підтверджено  довідкою управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП від 16.02.2021 року № 1067, яку суд першої інстанції обґрунтовано узяв до уваги під час вирішення спору у цій справі. 
Під час апеляційного перегляду даної справи, колегією суддів встановлено, що обговорюючи вимоги позивача стосовно нарахування доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу в період карантину з 12 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 50 відсоткового грошового забезпечення,  судом першої інстанції детально проаналізовано нормативні акти (на які посилаються учасники спору), а саме: положення постанов Кабінету Міністрів України: від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я; а також приписи наказу МВС України від 03.06.2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», листа голови Національної поліції України від 05.08.2020 року № 9789/01/29-2020 «Про потребу в коштах для виплати додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375 за липень 2020 року», та наказів керівника ГУНП від 28.07.2020 року №1242, від 13.07.2020 року № 1145 та від 28.12.2020 року № 2278 «Про визначення персонального переліку поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням».
З урахуванням змісту перелічених у попередньому абзаці нормативно-правових актів та актів індивідуальної дії, які на час виникнення спору були чинними, ніким не оскаржені та не скасовані, суд першої інстанції з`ясувавши про включення позивача наказом керівника ГУНП від 28.07.2020 року № 1242 до персонального переліку поліцейських для встановлення доплати у зв`язку із залученням його у квітні, серпні та вересні 2020 року до заходів щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину – дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, який є розпорядником бюджетних коштів,  спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та на боротьбу з її наслідками, вчинених відповідачем при визначені періоду та розміру доплати до грошового забезпечення позивача саме на підставі наданих керівництвом Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області списків про встановлено додаткову оплату лише за квітень 2020 року в розмірі 2,38%, за серпень 2020 року - 10,71 % та вересень 2020 у розмірі 12,50 %. 
Водночас, судом першої інстанції відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині стягнення доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу у період березня, травня, червня та липня 2020 року з підстав відсутності належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів про те, що у зазначений період позивач при виконанні своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням внаслідок забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян). При цьому, на спростування доводів позивача про наявність у нього права на отримання доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) у розмірі 50 відсоткового грошового забезпечення за роботу в період карантину з 12 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що згідно покладених на позивача  функцій та відповідно до посадової інструкції старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, до  посадових обов`язків позивача не входить забезпечення життєдіяльність населення та безпосередній контакт з населенням у розумінні постанови КМУ від 29.04.2020 № 375, а посилання позивача на вчинення ним дій, пов`язаних з допитами свідків, потерпілих ознайомленням сторін з матеріалами кримінального провадження, повідомлення підозрюваним про підозру, відібрання біологічних зразків, проведення слідчих експериментів, огляд трупу, пов`язаного з ексгумацією, проведення оглядів, здійснення добових чергувань - не містять інформації того, що внаслідок виконання своїх обов`язків ним у період березня, травня, червня та липня 2020 року забезпечувалася життєдіяльність населення та мав місце безпосередній контакт з населенням при ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2.
Судова колегія в повному обсязі погоджується з наведеними вище висновками суду першої інстанції та визнає безпідставними доводи апеляційної скарги позивача, які є лише його власним помилковим розумінням положень постанови КМУ від 29.04.2020 № 375 та затвердженого постановою КМУ від 10.06.2020 № 485 Порядку, що не може слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції у  вище обговореній частині судових висновків, що на переконання колегії суддів апеляційної інстанції беззаперечно підтверджується змістом постанов КМУ від 29.04.2020 № 375 та від 10.06.2020 № 485, яким затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення та безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2
Зокрема, доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) на період карантину та протягом 30 днів з дня його відміни здійснюється згідно з Постановою Кабінету Міністрів України   від 29 квітня 2020 р.   № 375, за змістом якої такі доплати здійснюються поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії установленого Кабінетом Міністрів України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і умовами додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) є пропорційно відпрацьований час в зазначених умовах. 
Стосовно даного спірного випадку, судова колегія звертає увагу на те, що урядом встановлено перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати та граничний розмір   до 50 відсотків заробітної плати   (грошового забезпечення), але конкретна сума доплати вираховується   пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах, тобто, при забезпеченні поліцейськими життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків з безпосереднім контактом   з населенням. 
В той же час, текстом постанови уряду № 375 чітко визначено, що Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади. Тобто, вказаною постановою презюмовано загальний механізм встановлення доплати, відповідно якого: по підприємству (установі, організації) має бути виданий наказ   керівником відповідного підприємства, установи та організації,   щодо встановлення персонального переліку працівників, яким встановлюється доплата, яка здійснюється за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. При цьому, суми коштів, які мають бути виділені для реалізації доплат та порядок використання коштів затверджено Постановою КМУ   від 10 червня 2020 р. № 485, якою чітко вказується на те, що кошти виділяються на безповоротній основі, із фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками та   використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Отже, за наведених обставин, колегія суддів зауважує на помилковості розуміння позивачем по справі визначених постановою КМУ № 375 умов для отримання доплати (особа є поліцейським, яка забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України), оскільки вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, які відповідно до Закону «Про національну поліцію» забезпечують правопорядок і безпеки громадян, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків в період дії карантину забезпечують життєдіяльність населення та мають з населенням безпосередній контакт внаслідок забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захисту прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян. 
При цьому, виходячи з підстав та мети запровадження постановою КМУ № 375 доплати до заробітної плати   (грошового забезпечення), апеляційний суд підкреслює, що вказана доплата поліцейським має встановлюватися не за те, що вони під час дії карантину виконують свої посадові обов`язки взагалі, а тільки лише внаслідок забезпечення ними населення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також здійсненням захисту прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян на прилеглій території до об`єктів госпіталізації осіб, хворих на COVID-19, обсервації, та які здійснюють контроль за дотриманням обсервації, самоізоляції, або патрулювання громадських місць, а також вжиття інших заходів, спрямованих включно на запобігання поширення на території України хвороби COVID-19.
Відповідно, позивач не набув права на встановлену Постановою КМУ № 375 доплату до заробітної плати   (грошового забезпечення) за вчиненні ним дії щодо: допиту свідків, потерпілих, ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження, повідомлення підозрюваним про підозру, відібрання біологічних зразків, проведення слідчих експериментів, огляду трупу, пов`язаного з ексгумацією, проведення оглядів, оскільки перелічені процесуальні дії слідчого не мають безпосереднього зв`язку з забезпеченням життєдіяльності населення і контакту з населенням при забезпеченні правопорядку і безпеки громадян від захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2. 
За виконання позивачем у спірний період посадових обов`язків  старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області – ним отримувалося щомісячне грошове забезпечення, визначене з урахуванням його посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання і т.д.
Обговорюючи обгрунтованість висновків суду першої інстанції стосовно правильності нарахування позивачу встановленої Постановою КМУ № 375 доплати до заробітної плати   (грошового забезпечення) за квітень 2020 року в розмірі 2,38%, за серпень 2020 року - 10,71 %, та за вересень 2020 у розмірі 12,50 %, судова колегія звертає увагу на долучені до матеріалів справи Списки поліцейських для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (а.с.113-119, 121-134), за змістом яких позивачу за відпрацьовані дні/зміни в умовах визначених Постановою КМУ № 375 встановлено доплату: за 1 день у квітні 2020 року (12.04.2020) - у розмірі 2,38%; за 3 дні у серпні 2020 року (10.08.2020,19.08.2020,25.08.2020) - у розмірі 10,71 %; та за 6 днів у вересні 2020 (5.09.2020,13.09.2020,15.09.2020,19.09.2020,27.09.2020, 28.09.2020) - у розмірі 12,50 %, і правильність таких розрахунків позивачем належними доказами не спростовано.
На підтвердження правильності висновків суду першої інстанції про недоведеність позивачем порушення його права на отримання встановленої Постановою КМУ № 375 доплати до заробітної плати   (грошового забезпечення) за березень, травень, червень та липень 2020 року, судова колегія звертає увагу на те, що у вказаний період позивач не включався до Персонального переліку поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, які мали безпосередній контакт з населенням внаслідок виконання своїх обов`язків, пов`язаних саме із забеспеченням правопорядку і безпеки від поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 
Позивачем до суду не надано доказів на підтвердження безпідставності не включення його керівником Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області списків за період березня, травня, червня та липня 2020 року до Списку поліцейських для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. 
Крім того, факт не включення позивача до вказаних списків керівником Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області – в установленому законом порядку не було визнано протиправним, і в цій справі такі вимоги позивачем також не заявляються, а тому на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області встановленої Постановою КМУ № 375 доплати до заробітної плати   (грошового забезпечення) - є безпідставними, оскільки відповідач у цій справі (Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області)  взагалі не наділений повноваженнями визначити персональний перелік поліцейських Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням.
Окрім того, що відповідач по цій справі не має права та обов`язку формувати відповідні Списки згідно постанови КМУ № 375 та наказу ГУНП від 28.12.2020 року № 2278 «Про визначення персонального переліку поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням», пунктом 1 якого встановлено, що визначення персонального переліку поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням – віднесено до виключної компетенції керівництва Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, судова колегія також звертає увагу і на помилковість рішення суду першої інстанції в частині «стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 доплату до заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу в період карантину за квітень 2020 року в розмірі 2,38%, за серпень 2020 року в розмірі 10,71 % та вересень 2020 року в розмірі 12,50 %, з урахуванням виплачених сум».
Помилковість рішення суду першої інстанції у зазначеній в попередньому абзаці частині задоволення вимог позивача пов`язана з неврахуванням фактів:
- нарахування ОСОБА_1  додаткової доплати до грошового забезпечення за квітень 2020 року - у липні 2020 року в сумі 313,49 грн., з якої утримано податки та збори на загальну суму 4,70 грн (військовий збір 1,5% - 4,70 грн,  податок на доходи фізичних осіб 18% - 56,43 грн, з компенсацією податку на доходи фізичних осіб згідно постанови КМУ від 15.01.2004 №44  - 56,43 грн.), внаслідок чого до виплати було визначено суму у розмірі 308,79 грн (313,49 грн - 4,70 грн),  які перераховані ОСОБА_1 на зарплатну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» 20 липня 2020 року;
- а додаткова доплата до грошового забезпечення, що нараховувалася за серпень 2020 року в розмірі 10,71 % та за вересень 2020 року в розмірі 12,50 %, позивачу була виплачена у грудні 2020 року, що підтверджується долученими до матеріалів адміністративної справи письмовими доказами: 
платіжними дорученнями від 17.07.2020 № 7560 та від 28.12.2020 № 17377, реєстрами перерахувань на особисті вклади працівників Нікопольського ВП у відповідності до доручень від 17.07.2020 № 7560 та від 28.12.2020 № 17377, платіжними дорученнями від 17.07.2020 № 7560 та від 28.12.2020 № 17377 зі відміткою про проведення банком, та розрахунковим листом за грудень 2020 року, відповідно якого ОСОБА_1 здійснено доплату «COVID коштів» за серпень 2020 року в розмірі 10,71 %, що становить суму у розмірі 1161,09 грн., та за вересень 2020 року в розмірі 12,50 %, що становить суму у розмірі 1819.16 грн.
          Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія визнає безпідставними доводи апеляційної скарги позивача, яку вважає за необхідне залишити без задоволення, а доводи апеляційної скарги відповідача колегія суддів визнає доведеними належними доказами, а відповідно і такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача має бути скасовано, з прийняттям у цій справі іншого рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.
Керуючись ст.ст.   242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                            П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року  -скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення на його користь з Головного  управління Національної поліції в Дніпропетровській області доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу в період карантину за квітень 2020 року в розмірі 2,38%, за серпень 2020 року в розмірі 10,71 % та вересень 2020 року в розмірі 12,50 %, з урахуванням виплачених сум.
Залишити без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року в частині відмови у задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 . 
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.    
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник