ПОСТАНОВА 
Іменем України

27 січня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 390/1519/21
провадження № 22-ц/4809/226/22 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати  у цивільних справах:  Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І., 
за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І., 
учасники справи:  
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 
приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, 
приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Коробєйніков Антон Вікторович, на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Гершкул І. М.) від 12 листопада 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та обставин справи
10 листопада 2021 року ОСОБА_1 до пред`явлення позову подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходів забезпечення її майбутнього позову шляхом зупинення стягнення з її доходів на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. від 14 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 9713, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - ТОВ «Фінфорс») заборгованості в розмірі 20028, 80 грн (с. 1-10).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що виконавчий напис, вчинений 14 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т. В. (ВП №66357985). Вказувала, що з її заробітної плати щомісячно утримуватимуться кошти на підставі вказаного виконавчого напису. Заробітна плата є єдиним джерелом доходу. Незабезпечення позову загрожує неможливості виконання рішення суду по суті спору.
Короткий зміст рішення суду
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (с. 13-14).
Суд мотивував своє рішення тим, що твердження заявника про незаконність виконавчого напису підлягає перевірці під час розгляду справи по суті та не може бути підставою для забезпечення позову, а доводи щодо можливого погіршення матеріального стану заявника не підтверджено будь-якими матеріалами. Крім цього, заява не містить належного обґрунтування та доказів, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Короткий зміст апеляційної скарги та відзивів на неї
У поданій до суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Коробєйніков А. В., просить скасувати ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа (с. 16-18).
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки, постановлена з порушенням норм процесуального права, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. 
Інші учасники справи правом відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, але відсутність відзиву не перешкоджає перегляду справи (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).
Хід розгляду справи в судовому засіданні 27 січня 2022 року
Сторони повідомленні належним чином про час, дату та місце розгляду справи (10 год. 30 хв. 27 січня 2022 року, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 2), але в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про поважні причини своєї неявки суд не повідомили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Крім того, згідно з частинами. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Суд першої інстанції встановив такі обставини:
Згідно з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову з додатками, 14 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 9713 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» грошові кошти в сумі 20028, 80 грн за Кредитним договором № 691707-А від 30 жовтня 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 (с. 6).
07 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП №66357985) про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 20028, 80 грн на підставі виконавчого напису нотаріуса, виданого 14 травня 2021 року (с. 7-8).
10 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, та зазначила, що протягом десяти днів, з дня постановлення ухвали про забезпечення позву зобов`язується подати позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання до суду.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК).
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.
За правилами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову наведені в ст. 150 ЦПК України. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частин 6 - 8 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України  від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Тож, мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
У цій справі, яка переглядається в апеляційному порядку, суд першої інстанції встановив, що предметом спору є виконавчий напис № 9713 від 14 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 20028,80 грн.
З наданих заявником матеріалів вбачається, що 07 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т. В. у виконавчому провадженні №66357985 винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 20028,80 грн на підставі виконавчого напису нотаріуса, виданого 14 травня 2021 року.
Боржниця у виконавчому провадженні ОСОБА_1 вважає неправомірним виконавчий напис, має намір оспорити його в судовому порядку шляхом пред`явлення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Такий майбутній позов буде направлений на захист прав боржника від можливих порушень при вчиненні виконавчого напису та від можливого безпідставного стягнення з нього коштів. 
Наслідком можливого рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є те, що такий виконавчий напис втрачає свою чинність, він не підлягає примусовому виконанню, а відкрите на його виконання виконавче провадження підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Невжиття заходів забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за умови, що виконавче провадження вже відкрите і триває, може призвести до того, що на час ухвалення можливого позитивного для позивача рішення суду виконавчий напис вже буде виконано повністю або частково, а отже судове рішення матиме суто формальний характер і не забезпечить реальних захист прав позивача від стверджувального ним порушення з боку стягувача.
Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд  у постановах від 26 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19), від 07 жовтня 2019 року у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19).
Таким чином, зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, є способом забезпечення позову, який прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам і вимогам заявниці, викладеним у заяві про забезпечення позову, не спростував наявність ризиків незабезпечення позову для досягнення кінцевої мети судочинства, про які заявниця вказала у своїй заві до суду, не навів доречних і переконливих мотивів свого рішення, а отже допустив порушення норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення питання.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Апеляційна скарга є обґрунтованою, а висновки суду першої інстанції, викладені в мотивувальній частині ухвали, не відповідають обставинам справи.
Суд першої інстанції не дав належну оцінку доводам позивача та можливим ризикам від незабезпечення позову. Крім того, суд не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норм права та дійшов безпідставного висновку про неможливість вжиття забезпечення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про забезпечення позову.
Також апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Разом з тим, за приписами ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 3 ст. 152 ЦПК України; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Коробєйніков Антон Вікторович задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Забезпечити позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (код юридичної особи у ЄДР 41717584, місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус В, каб. 508-2) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни від 14 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 9713, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості у розмірі 20028,80 грн.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Разом з тим, за приписами ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 3 ст. 152 ЦПК України; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 27 січня 2022 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді А. М. Головань

С. І. Мурашко