ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р.                                                                 м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., за участю діючого в інтересах ОСОБА_1 захисника – адвоката Ткаченка Олега Юрійовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Ткаченка О.Ю., в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесяти однієї) грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 
Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.07.2021 року о 20 год. 40 хв. по вул. Героїв Майдану, 55 в м. Чернівці з хуліганських мотивів зламав два металевих турнікети, чим вчинив дрібне хуліганство. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ст.173 КпАП України.
На вказану постанову захисником Ткаченком О.Ю., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , було подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строки на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.10.2021 року, на підставі клопотання. Скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного

ЄУНСС: 727/8238/21                                Головуючий у І інстанції: Одовічен Я.В.
Номер провадження № 33/822/24/22                          Головуюча в апеляційній ін-ції: 
Категорія ст.173 КУпАП                                                 ОСОБА_2 

правопорушення в діях ОСОБА_1 .. 
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. 
Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено ряд порушень, зокрема, не вказані свідки, потерпілі і відповідно відсутні їх підписи; протокол складено без участі самого ОСОБА_1 , тому і права визначені ст.268 КУпАП йому не роз`яснені, чим грубо порушено право на захист; у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» не зазначено чіткої суті адміністративного правопорушення саме за ст.173 КУпАП, суть не відповідає ознакам вказаного складу адміністративного правопорушення. При цьому, інших доказів, які б підтверджували дані, які вказані в протоколі серії ВАБ №600329 від 06 серпня 2021 року матеріали справи не містять.
Також стверджує, що матеріали даної адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173 КУпАП, які б підпадали під ознаки дрібного хуліганства, а отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказав, що його довірителю не надходило жодних відомостей про те, що Шевченківським районним судом м. Чернівців розглядається відносно ОСОБА_1 справа №727/8238/21. 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 були надані матеріали справи для ознайомлення, за його клопотанням від 10 грудня 2021 року, у зв`язку з тим, що йому надійшла постанова суду, з якої йому стало відомо що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Матеріали та повний текст постанови ним отримано 13.12.2021 року, а тому вважає що строк оскарження пропущено з поважних причин.
У зв`язку із чим, сторона захисту просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 18 жовтня 2021 року. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції  діючий в інтересах ОСОБА_1 захисник – адвокат Ткаченко О.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити з підстав зазначених у ній, шляхом скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження. Також вважав, що строк на оскарження постанови пропущений з поважних причин, у зв`язку з несвоєчасним повідомленням його довірителя про прийняте судом рішення, а відтак просив поновити строк на оскарження.
Перевіривши вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно вимог ст.289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи районним судом 18 жовтня 2021 року відсутні, судовий розгляд був здійснений без його участі. Постанову суду на адресу ОСОБА_1 було направлено 18 жовтня 2021 року, яку останній отримав 08 грудня 2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням (а.с.33), а отже строк на оскарження постанови суду для ОСОБА_1 обчислюється саме з цієї дати, тобто з моменту отримання ним рішення районного суду на руки.
Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, які не залежали від ОСОБА_1 , а тому є всі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно приписів ст.280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП суд першої інстанції не в повному обсязі врахував вказані вище вимоги.
Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.173 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Однак, не зважаючи на приписи зазначеної норми закону, вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
У зв`язку із чим ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст.268 КУпАП, тобто, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання при розгляді справи, користуватися юридичною допомогою, що в свою чергу є порушенням і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні «Чжан проти України» зазначив, що при оцінці справедливості провадження у цілому, слід врахувати, чи були дотримані права на захист. Зокрема, має бути розглянуто, чи була надана заявнику можливість оскаржити достовірність доказів та заперечити проти його використання.
Одним з елементів більш широкої концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні цього положення є принцип рівності сторін, який вимагає «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представляти свою справу за таких умов, що не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення у справі «Андрєєва проти Латвії», «Чжан проти України»). 
Однак судом першої інстанції було порушено всі норми, щодо справедливого судового розгляду, змагальності сторін.
Апеляційний суд вважає, що такий спрощений та поспішний підхід до судового розгляду справи не відповідає вимогам закону та в ній простежується недотримання судом прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За таких обставин оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.
Крім цього, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, апеляційний суд вважає таким, що ґрунтується на доказах, допустимість яких не перевірено районним судом належним чином.
Згідно із даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №600329 від 06.08.2021 року (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 21.07.2021 року о 20 год. 40 хв. по вул. Героїв Майдану, 55, що в м. Чернівці з хуліганських мотивів зламав два металевих турнікети, чим вчинив дрібне хуліганство, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. 
Перевіряючи вказаний протокол на відповідність вимогам, передбачених ст.256 КУпАП апеляційним судом було встановлено ряд порушень, зокрема у вказаному протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення; не вказано свідків; не вказано потерпілих, хоча в ньому зазначено, що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 6000 (шести тисяч) грн.. 
Також вказаний протокол складений з порушенням п.2.2, п.2.3, п.2.13 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 року № 1376, оскільки після того, як протокол вже був складений та його було підписано, працівником ДОП СДОП ВП Чернівецького району управління поліції ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції Хлієнком В.С. було внесено додаткові записи, зокрема графу «місце реєстрації» правопорушника та «особу встановлено». Крім того, у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення відмовляється від отримання другого примірника протоколу, другий примірник складеного протоколу та копії інших матеріалів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, рекомендованим листом із зворотним повідомленням про вручення та з описом вкладення протягом 10 календарних днів разом із супровідним листом в конверті з позначкою «особисто» направляються вказаній особі. Однак, вказані дії не були виконані. 
Враховуючи наведені порушення, і те, що в матеріалах справи відсутні об`єктивно підтверджуючи дані про порушення ОСОБА_1 громадського порядку та спокою громадян, апеляційний суд погоджується із апеляційними доводами апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.
Інших доказів вчинення правопорушення за обставин, наведених в протоколі, особами, що його складали, надано не було. В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення особи, щодо якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснення потерпілої особи, якій завдано матеріальної шкоди, будь-яких свідків, інші докази, які б свідчили про доведеність вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, зазначених в протоколі, як і складу даного правопорушення.
На зазначені обставини суд першої інстанції, розглядаючи справу відносно ОСОБА_1 за його відсутності, без надання йому можливості надавати пояснення, подавати докази, належної уваги на наведені обставини не звернув та прийшов до помилкового висновку про визнання останнього винним та притягнення його адміністративної відповідальності.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
З урахуванням викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
У відповідності до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі.
На підставі вищенаведеного, керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст.245, 247, 251,252, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -   
 
ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника Ткаченка О.Ю. задовольнити та поновити строк на оскарження Постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 жовтня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника Ткаченка О.Ю., в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП – скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                                                        Г.А. Станковська