Справа № 127/25160/20
Провадження № 22-ц/801/192/2022
Категорія: 9
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року	Справа № 127/25160/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя – доповідач),
суддів: Панасюка О. С., Берегового О. Ю.,
секретар судового засідання Француз М. Г.,
учасники справи: 
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»;
відповідачі (особи які подали апеляційну скаргу): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
неповнолітні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 інтереси яких представляє ОСОБА_3 , 
неповнолітні:  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 інтереси яких представляє  ОСОБА_4 ,
треті особи: 
- Вінницька районна державна адміністрація,
- Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, 
- Служба у справах дітей Вінницької міської ради.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4  цивільну справу за апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , інтереси яких представляє ОСОБА_3 , та неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інтереси яких представляє ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2021 року та на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2021 року про роз`яснення рішення, постановлених у складі судді Короля О. П. в м. Вінниця, дати складень повних судових рішень відповідають датам їх постановлення,-
в с т а н о в и в :
В листопаді 2020 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 за участю третьої особи Вінницької районної державної адміністрації, Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації та Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію місця проживання, у якому висувало вимогу визнати протиправними дії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при подачі заяв на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та просить відновити становище, яке існувало до порушення, скасувати рішення органів реєстрації місця проживання (якими проведено такі реєстраційні дії) щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки. 
Мотивами позову є те, що 18 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого з 26.10.2018 року є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний Договір № 11156697000, за умовами якого, ОСОБА_3 було надано кредит (грошові кошти) у іноземній валюті у сумі 47 900 доларів США з відсотковою ставкою 13,5% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 18 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
12 грудня 2011 року між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу № 1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е. В. 12 грудня 2011 року за реєстровим № 5207-5208, згідно з якими право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».
В п. 2.4.6. Договору Іпотеки від 18 травня 2007 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як іпотекодавці зобов`язались не реєструвати в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Такої згоди іпотекодержателі не надавали. Проте згідно з довідкою за формою № 3, виданою МКП Житлово-експлуатаційна контора № 12 у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дев`ять осіб:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 29.12.2006 року;
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 29.12.2006 року;
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 15.10.2010 року;
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 - з 29.09.2010 року;
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 - з 29.09.2010 року;
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 - з 27.01.2011 року;
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 - з 01.08.2013 року;
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 - з 01.08.2013 року;
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8 - з 05.12.2013 року.
Тобто після укладання договору іпотеки (18 травня 2007 року), органами реєстрації, у квартирі АДРЕСА_2 за відсутності дозволу зі сторони ПАТ «УкрСиббанк» або ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», було зареєстровано місце проживання ще шести осіб.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2021 року позов задоволено:
- визнано протиправними дії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при подачі заяв на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відновити становище, яке існувало до порушення.
- скасовано рішення органів реєстрації місця проживання (якими проведено такі реєстраційні дії) щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вирішено питання про стягнення судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідачі знаючи про наявність обмеження, подаючи заяву на реєстрацію місця проживання у квартирі, яка є предметом іпотеки, свідомо порушили умови договору іпотеки від 18.05.2007 року та зареєстрували без дозволу іпотекодержателя місце проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2021 року роз`яснено резолютивну частину рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2021 року в частині скасування рішення органів реєстрації місця проживання, та зазначено, що рішення суду розуміти так, що за зверненням позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до виконавчих органів Вінницької міської ради з питання зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , виконавчі органи Вінницької міської ради зобов`язані зняти з реєстрації місця проживання зазначених осіб.
Не погодившись з цим рішенням, 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , інтереси яких представляє ОСОБА_3 , та неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , інтереси яких представляє ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2021 року та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2021 року про роз`яснення цього рішення і закрити провадження у справі.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2021 року та на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2021 року про роз`яснення рішення.
Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач пропустив строк звернення з позовом до суду, оскільки право вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло 12.12.2011 року, а з позовом до суду звернулось через 9 років у 2020 році, проте оскільки відповідачі не були належним чином повідомлені пор розгляд справи, тому не мали змоги заявити про це в суді першої інстанції. Вказує, що до позовної заяви не приєднано усі документи які підтверджують факт передачі банком права вимоги позивачу, зокрема акт прийому передачі документів, а також документів які підтверджують факт списання заборгованості як безнадійної, крім того позивачем не зазначено розмір суми права вимоги за договором факторингу, невідомо чи заборгованість взагалі. 
Вважають, що суд першої інстанції неправомірно розглядав справу без участі представників комісії з прав захисту дітей Вінницької міської ради та без її письмових висновків.
Зауважують, що суд першої інстанції всупереч ст. 263 ЦПК України не зазначив у рішенні, чому він взяв до уваги умови договору іпотеки щодо не реєстрації місця проживання у спірній квартирі, та не взяв до уваги ст. 1, 9 ЗУ «Про іпотеку», ст. 3, 6, 29, 49 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», отже відповідно до ст. 6 цього Закону вони зобов`язані були зареєструвати місце проживання дітей за місцем проживання батьків.
Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 просив задовольнити апеляційну скаргу повному обсязі, з викладених у ній підстав. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення їм судових повісток, причини неявки суду не повідомили.
03 лютого 2022 року від представника третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. 
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поганами доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
В справі що розглядається встановлено наступні обставини:
- 18 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний Договір № 11156697000 за умовами якого, ОСОБА_3 надано кредит (грошові кошти) у іноземній валюті у сумі 47 900 доларів США з відсотковою ставкою 13,5% річних (а.с. 11).
В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором 18 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю. Д. за реєстровим № 2320, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).
Згідно п. 2.4.6. Договору Іпотеки від 18 травня 2007 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як іпотекодавці (майнові поручителі) зобов`язались не реєструвати в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя.
При укладенні договору іпотеки заставодавці надали довідку про реєстрацію довідки № 308 від 22 березня 2007 року, видану МКП Житлово-експлуатаційна контора № 12 відповідно до якої в квартирі АДРЕСА_3 було зареєстровано три особи: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).
12 грудня 2011 року між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу № 1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е. В., 12 грудня 2011 року за реєстровим № 5207-5208, згідно з якими право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (а.с. 18 – 25).
У відповідності до довідки № 8636 від 08.10.2015 року (форма № 3) виданої МКП Житлово-експлуатаційна контора № 12, слідує, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дев`ять осіб: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована  29.12.2006 року; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована 29.12.2006 року; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований 15.10.2010 року; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована 29.09.2010 року); с ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований 29.09.2010 року); ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрована 27.01.2011 року); ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрована 01.08.2013 року); ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрована 01.08.2013 року); ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8 (зареєстрована 05.12.2013 року) (а.с. 9).
Сторонами не заперечується, що ні АКІБ «УкрСиббанк», ні ТОВ «Кей-Колект» не надавали згоди на реєстрацію будь-кого в іпотечному майні.
       Спір між сторонами виник з приводу незаконності реєстрації місця проживання в предметі іпотеки.
       Статтею ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
       Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
       На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
       За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
       Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
       Частиною 1 ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
       Згідно зі ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідачі є членами сім`ї співвласника квартири, та були зареєстровані у квартирі на правах членів сім`ї співвласника, вони не мали і не мають права власності на це житло, набули право користування зазначеною квартирою як член сім`ї власника відповідно до ст. 405 ЦК України та зберігають це право протягом часу перебування будинку в іпотеці.
       Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
       Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , позивач не зазначив, яким чином реєстрація в іпотечному майні порушує права чи інтереси ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».
       Позивач не надав суду доказів, що на час вирішення судом даного спору, боржник не виконує або неналежно виконує основне зобов`язання, наявне рішення суду або виконавчий напис нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Не надано також доказів, що іпотекодержателем вжито звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності з положеннями ст. ст. 36 - 38 Закону України «Про іпотеку».
       Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом (ч. 3 ст. 109 ЖК України).
       Доводи представника позивача, що факт реєстрації особи у іпотечному майні без дозволу іпотекодержателя, є доказом порушення права іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки в майбутньому, не заслуговують на увагу, оскільки судовому захисту підлягають наявні порушені права, а не можливе порушення майнових прав позивача у майбутньому. 
       Реєстрація ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у житловому приміщенні, яке є предметом іпотеки, жодним чином не збільшує ризиків, пов`язаних із реалізацією предмета іпотеки.
       Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення (припинення) права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).
       Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм статей 71, 72, 116, 156 ЖК України або статей 405, 406 ЦК України.
       У зв`язку із цим, відповідно до статті 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права, проте відповідних вимог позивачем не заявлено.
       Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.03.2021 року у справі № 161/7351/19.
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що спосіб захисту порушеного права має бути не абстрактним, а таким, що забезпечує реальне та ефективне поновлення порушеного права.
       Правосуддя за своєю суттю визначається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01 2003 року № 3-рн/2003).
       Отже, суд першої інстанції, помилково задовольнив позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект», шляхом скасування реєстрації місця поживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , оскільки реєстрація зазначених осіб в житловому приміщенні, яке є предметом іпотеки, жодним чином не збільшує ризиків, пов`язаних із реалізацією предмета іпотеки.
       Апеляційний суд ще раз наголошує на тому, що існування судового рішення заради самого рішення, без спрямування його на захист, відновлення, визнання тих чи інших прав, свобод чи обов`язків позивача,- порушує суть правосуддя.
       З огляду на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову. 
На підставі підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України апеляційний суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат: виходячи з положень частини 13 статті 141 ЦПК України, понесені ОСОБА_3 та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу та на рішення суду першої інстанції у розмірі 3 607 (квитанції на а. с. 107, 125, 126) слід стягнути з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на користь ОСОБА_3 .
       На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 367, 374, 376, 381 - 384, ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу задовольнити.
       Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2021 року та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2021 року про роз`яснення рішення скасувати та постановити нове.
       У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , інтереси яких представляє ОСОБА_3 , та неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інтереси яких представляє ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької районної державної адміністрації, Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації та Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію місця проживання, - відмовити.
       Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ 37825968) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений ним за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 3 607 (три тисячі шістсот сім) гривень.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. С. Панасюк

О. Ю. Береговий
Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року.