КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 369/2018/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Янченко А.В.
Провадження № 22-ц/824/1761/2022                       Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 лютого 2022 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                               Шебуєвої В.А., 
суддів                                     Верланова С.М., Мельник Я.С.,
секретар                                             Кибукевич О.Є.,
 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «НАО СІСТЕМ», про захист прав споживачів та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та стягнення збитків за прострочення оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та договірної ціни,-
 
в с т а н о в и в:
 
В лютому 2021 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЗАРАЗ-2», третя особа: ТОВ «НАО СІСТЕМ», про захист прав споживачів. Просив визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 01.09.2018 року до Договору № 395 від 01.02.2018 року; визнати неправомірними дії ТОВ «ЗАРАЗ-2»  щодо нарахування йому окремої оплати за послуги з забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території починаючи з 01.10.2018 року; зобов`язати ТОВ «ЗАРАЗ-2» здійснити перерахунок за послуги з управління багатоквартирним будинком (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) по Договору № 395 від 01.02.2017 року починаючи з 01.10.2018 року, зарахувавши суму 1863,68 грн. не наданих послуг з забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території в рахунок майбутніх платежів по Договору № 395 від 01.02.2017 року; зобов`язати ТОВ «ЗАРАЗ-2» та ТОВ «НАО СІСТЕМ» забезпечити безоплатний та безперешкодний доступ до спільного майна, прибудинкової території та території ЖК «ЧАЙКИ» за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ТОВ «ЗАРАЗ-2» на його користь моральну шкоду в сумі 500 000,00 грн.; стягнути з відповідача на його користь пеню в сумі 1135,82 грн.
В березні 2021 року ТОВ «ЗАРАЗ-2» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та стягнення збитків за прострочення оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та договірної ціни. Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЗАРАЗ-2» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 6544,96 грн. та суму завданих збитків за прострочення оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та договірної пені.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1  та зустрічного позову ТОВ «ЗАРАЗ-2».
19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «ЗАРАЗ-2» на його користь витрат на правову допомогу в сумі 7500 грн. Надав суду копію додатку № 1 до договору № 03/02-21 від 28.02.2021 року та копію акту надання послуг по договору № 03/02-21 від 28.02.2021 року.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про ухвалення додаткового рішення. Посилається порушення вимоги ст. ст. 133, 134, 137 ЦПК України. Зазначає, що у задоволенні зустрічного позову ТOB «ЗАРАЗ-2» було відмовлено, а тому суд безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.
Представники ТОВ «ЗАРАЗ-2» та ТОВ «НАО СІСТЕМ» заперечували наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.  
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі про стягнення з ТОВ «ЗАРАЗ-2» на його користь витрат на правову допомогу в сумі 7500 грн., суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ТОВ «ЗАРАЗ-2». У запереченнях на зустрічний позов не було зазначено попереднього орієнтованого розрахунку судових витрат відповідача за зустрічним позовом.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом  встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1  та зустрічного позову ТОВ «ЗАРАЗ-2». В запереченнях на зустрічний позов та в інших заявах, поданих щодо зустрічного позову ОСОБА_1 не було заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу за зустрічним позовом, не зазначено попереднього орієнтованого розрахунку судових витрат за зустрічним позовом.
 З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення в справі.
 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Відповідно, апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 10  лютого 2022 року. 
 
Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
          Судді                                                             Верланов С.М.
 
                                                                              Мельник Я.С.