Ухвала
 
20 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 291/1564/19
провадження № 61-16474ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката Карапетяна Армена Рафіковича як представника ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ружинської селищної ради Житомирської області про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати на підставі набувальної давності право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . 
 
Ружинський районний суд Житомирської області рішенням від 11 січня 2021 року в задоволенні позову відмовив.
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 10 червня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Карапетяна А. Р. залишив без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року - без змін.
 
09 жовтня 2021 року адвокат Карапетян А. Р. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
В касаційній скарзі адвокат Карапетян А. Р. як представник ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції 10 червня 2021 року відбувся без повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання. Про зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 10 червня 2021 року вона дізналася після отримання її копії - 13 вересня 2021 року, на підтвердження чого надано супровідний лист Ружинського районного суду від 03 вересня 2021 року № 6857/21-Вих, копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 1360102008251 та витяг з сайту «Укрпошта».
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2021 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2021 року за клопотанням адвоката Карапетяна А. Р. як представник ОСОБА_1 , неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази, а також надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Залишаючи касаційну скаргу адвоката Карапетяна А. Р. як представника                  ОСОБА_1 без руху у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, Верховний Суд виходив з того, що заявником не надано жодного належного доказу (довідку суду, пошти тощо) на підтвердження того, що апеляційним судом недотримано вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України щодо направлення копії оскаржуваної постанови апеляційного суду від 10 червня               2021 року. При цьому, заявник повинна була цікавитися рухом справи, оскільки апеляційна скарга на рішення Ружинського районного суду Житомирської області             від 11 січня 2021 року була подана саме представником Карапетяном А. Р., який діяв в її інтересах. Також, постанова Житомирського апеляційного суду від 10 червня            2021 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 липня 2021 року, а із заявою про направлення копій оскаржуваних судових рішень заявник звернувся до суду лише 20 серпня 2021 року.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306307599459 адвокат Карапетян А. Р. отримав вказану ухвалу 09 листопада 2021 року.
 
Частиною п`ятою статті 130 ЦПК України встановлено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
 
Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
 
Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі                      № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21) вказано, що до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
 
Аналогічні наслідки в цивільному процесі передбачені пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, згідно з яким суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
 
Оскільки у відведений судом строк та станом на 20 грудня 2021 року заявник не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 01 листопада 2021 року та не направив до суду касаційної інстанції заяви про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень з наведеними в ній підставами для поновлення цього строку та з наданням відповідних доказів на підтвердження пропуску цього строку, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Карапетяна Армена Рафіковича як представника ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ружинської селищної ради Житомирської області про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                      Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                      М. Ю. Тітов