П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/4413/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.                                 Дата і місце ухвалення: 25.11.2021р., м. Одеса                                         	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
      
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст.383 КАС України, про визнання протиправним рішення, прийнятого суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2021р. задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 03.02.2021р. №15-880/13-21-СГ, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (Матроської сільської ради), Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства.
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: 5122083600:01:002:0023, 5122083600:01:002:0024, 5122083600:01:002:0550 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населених пунктів), що надійшло до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 18.01.2021р., з урахуванням висновків суду наведених у цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
18 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала до Одеського окружного адміністративного суду заяву, в порядку ст.383 КАС України, в якій просила суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.06.2021р. №15-2387/13-21-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою», яким було відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (Матроської сільської ради), Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: 5122083600:01:002:0023, 5122083600:01:002:0024, 5122083600:01:002:0550 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Саф`янівської сільської об`єднаної територіальної громади (раніше Матроської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області (за межами населених пунктів).
Вимоги поданої заяви позивач обґрунтовувала тим, що на виконання судового рішення по справі №420/4413/21 Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 18.01.2021р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняло наказ від 18.06.2021р. №15-2387/13-21-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою». Вказаний наказ ОСОБА_1 вважає незаконним та зазначає, що в ньому відсутні посилання на жодну з підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 стверджує, що за наявності двох незаконних наказів відповідача у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою, єдиним способом відновлення порушеного її права буде зобов`язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області в судовому порядку надати ОСОБА_1 відповідний дозвіл. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2021р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.383 КАС України.   
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 25.11.2021р. та задовольнити вимоги поданої нею заяви у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні питання в якому порядку необхідно надавати правову оцінку рішенню Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, прийнятому на виконання судового рішення про зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, судом першої інстанції не з`ясовано чи враховано відповідачем висновки, окреслені в рішенні суду, на виконання якого повторно  розглянуто заяву позивача. У даному випадку при прийнятті наказу від 18.06.2021р. №15-2387/13-21-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою» Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не врахувало висновків суду, викладених у рішенні від 17.05.2021р., оскільки відмова знову мотивована підставами, які не передбачені ч.7 ст.118 ЗК України. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків. 
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
В свою чергу, згідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить про існування таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).
Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення у належний спосіб  позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на відповідача, передбачених КАС України. 
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Головне управління Держгеокадастру в Одеській області у наказі від 03.02.2021р. №15-880/13-21-СГ, який був предметом спору у справі №420/4413/21, зазначило невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи вказаний наказ суд першої інстанції виходив з того, що невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам чинного законодавства має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо. Проте, в оскаржуваному наказі відповідачем наведено загальну підставу відмови без вказівки на конкретну невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам чинного законодавства. За таких обставин, за висновками суду, наказ від 03.02.2021р. №15-880/13-21-СГ не може бути визнаний обґрунтованим.
Враховуючи, у спірних відносинах відповідач взагалі не реалізував своїх повноважень, оскільки не встановив у заяві позивача та наданих ним документах наявності або відсутності обставин, які у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, тому суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав ОСОБА_1 у спірних правовідносинах буде зобов`язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.01.2021р. щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 17.05.2021р. Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та 18.06.2021р. прийнято наказ №15-2387/13-21-СГ про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою, але не у зв`язку з невідповідністю місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства, а з інших підстав – у зв`язку з тим, що бажана до відведення земельна ділянка не відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності. 
Отже, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області рішення по справі №420/4413/21 виконано у спосіб, встановлений судом – повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та за результатами такого розгляду прийнято новий наказ про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою, однак з інших підстав.
Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-2387/13-21-СГ від 18.06.2021р. є владним управлінським рішенням суб`єкта владних повноважень. Незгода позивача із прийнятим рішенням не стосується предмету спору у справі №420/4413/21 та не може бути підставою для задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України у вказаній справі, оскільки прийняття суб`єктом владних повноважень нового рішення є підставою для звернення до суду із новим позовом про оскарження акту індивідуальної дії.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити свої інтереси.
Так, повторно відмовляючи у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач зазначає інші підстави відмови, що свідчить про різні предмети та підстави позовів щодо оскарження наказів від 03.02.2021р. №15-880/13-21-СГ та від 18.06.2021р. №15-2387/13-21-СГ, що виключає можливість надання правової оцінки вказаним наказам в межах справи №420/4413/21 (в рамках звернення до суду з позовом та із заявою в порядку ст.383 КАС України).
Висновки колегії суддів відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 березня 2021 року по справі №540/1311/20 та від 15 лютого 2021 року по справі №240/9214/19.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої у порядку ст.383 КАС України, у зв`язку з чим погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в її задоволенні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року колегія суддів не вбачає. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329, 383 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                               Повний текст судового рішення виготовлений 09 лютого 2022 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова
Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов
                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук