Постанова
Іменем України                                 
 
24 січня 2022 року 
м. Київ
 
справа № 753/20088/19
провадження № 61-239св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ПРОВІДНА»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Крижанівської Г. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» (далі - ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») про стягнення страхового відшкодування.
 
Позовну заяву мотивував тим, що 15 грудня 2018 року на автодорозі Полтава-Київ сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю його транспортного засобу - автомобіля «AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якої його автомобіль отримав механічні пошкодження. 
Вказував на те, що на момент ДТП його автомобіль був застрахований            у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 7.1 договору страхова сума становила             1 184 000,00 грн. 
Після настання страхового випадку він звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та надав всі необхідні документи, проте страхова компанія не виплатила йому страхове відшкодування. 
Згідно зі звітом про оцінку від 25 липня 2019 року № 02-25/07, вартість матеріального збитку, завданого йому, як власнику автомобіля «AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 1 172 931,25 грн.
 
ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на його користь грошові кошти в сумі 1 172 931,25 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 1 172 931,25 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів, що в строк, визначений договором, повідомив страховика про настання страхового випадку, а ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» неправомірно відмовила ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.
Стягуючи суму відшкодування, суд першої інстанції виходив зі звіту про оцінку колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) від 25 липня 2019 року № 02-25/07, згідно з яким вартість відновлювального ремонту КТЗ «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 1 550 317,55 грн, ринкова вартість цього КТЗ - 1 172 931,25 грн.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» задоволено частково, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про стягнення страхового відшкодування задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18 липня 2018 року                                      № 06/6762921/1052/18 у розмірі 950 083,67 грн.
В іншій частині позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції вказав, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» необґрунтовано відмовило у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування. При цьому суд апеляційної інстанції не погодився з визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування, який підлягав стягненню з відповідача, оскільки при визначенні цього розміру відшкодування суд першої інстанції залишив поза увагою умови укладеного сторонами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18 липня 2018 року. 
Суд апеляційної інстанції врахував положення пунктів 1.1.10, 12.9.4, 12.9.4.1 договору добровільного страхування та вказав, що оскільки згідно                   з наданим звітом про оцінку КТЗ від 25 липня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI Q7», реєстраційний номер        НОМЕР_1 , перевищує ринкову вартість колісного транспортного засобу, то такий транспортний засіб, згідно з умовами договору, є конструктивно загиблим, а у випадку конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається за формулою.
Визначаючи розмір відшкодування, апеляційний суд врахував: звіт про оцінку КТЗ від 25 липня 2019 року, яким визначено його ринкову вартість, та документ - зобов`язуюча пропозиція про вартість автомобіля в пошкодженому стані (вартість залишків), наданий представником ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у судовому засіданні, вказавши, що сума вартості пошкодженого автомобіля не спростована позивачем.
При визначенні суми розміру відшкодування, суд апеляційної інстанції визначив суму зносу транспортного засобу, врахував розмір франшизи за конструктивною загибеллю автомобіля.
При цьому суд апеляційної інстанції на спростування доводів апеляційної скарги, вказав, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не повідомило та не надало доказів на підтвердження наявності несплачених ОСОБА_1 страхових платежів за договором добровільного страхування. 

 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У грудні 2020 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
22 січня 2021 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху, надано час для усунення її недоліків.
 
12 лютого 2021 року ухвалою Верховного Суду продовжено строк ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 січня 
2021 року.    
 
26 лютого 2021 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Дарницького районного суду міста Києва.
У квітні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не встановив всі фактичні обставини справи, надав неправильну оцінку зібраним доказам, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.
Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції не надав оцінку обставинам справи, а саме тому, що ДТП сталося за участі іншого автомобіля, про що позивач також указував у своїй відповіді на відзив та підтверджується пошкодженнями передньої частини застрахованого автомобіля. Факт неможливості пересування без сторонньої допомоги встановлено на підставі довідки лікаря-травматолога, який вказав, що ОСОБА_1 отримано травму в побуті, натомість факт пересування без сторонньої допомоги не підтверджено  листами лікарні на запити страхової.
При цьому суд апеляційної інстанції не перевірив та не дослідив питання сплати/несплати страхових платежів, ухвалив рішення про стягнення суми страхового відшкодування без вирахування зі стягнутої суми чергових несплачених частин страхового платежу.
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 є власником автомобіля «AUDI Q7», реєстраційний номер       НОМЕР_1 .
 
18 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6762921/1052/18, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у тому числі, пов`язані і ризиками дорожньо-транспортної пригоди.
Вигодонабувачем за договором визначено ОСОБА_1 . 
 
Пунктом 1.1.10 договору страхування визначено поняття конструктивної загибелі - це такий рівень пошкоджень застрахованого транспортного засобу внаслідок настання страхового випадку, коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу дорівнює або перевищує 75% ринкової вартості транспортного засобу, визначеної на дату настання події, яка може бути визнана страховим випадком.
 
Згідно з пунктами 12.9.4, 12.9.4.1 договору добровільного страхування у випадку конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу, розрахунок страхового відшкодування слід здійснювати за правилом, відповідно до якого, у випадку конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається за формулою:
СВ = РВ * (1-Зн) - РВз - Фвик - СПчерг, де:
РВ - ринкова вартість ТЗ, визначена на дату настання страхового випадку. Якщо РВ, визначена відповідно до умов договору більша на СС (страхова сума застрахованого ТЗ за договором), то при розрахунку страхового відшкодування в формулі приймається значення СС.
Зн - знос ТЗ за період дії договору для випадків конструктивної загибелі або незаконного заволодіння.
РВз - ринкова вартість ТЗ після настання страхового випадку (вартість залишків ТЗ).
Фвик - передбачена договором франшиза за ризиком «викрадення» та конструктивній загибелі.
СПчерг - суми чергових несплачених страхових платежів за договором (згідно з частиною 1 договору).
 
15 грудня 2018 року на автодорозі Полтава-Київ сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу «AUDI Q7», реєстраційний номер           НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , унаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження.
 
15 грудня 2018 року о 13:05 год ОСОБА_1 здійснив дзвінок до асистуючої компанії «Смайлс ассістанс» та повідомив про настання страхового випадку, зокрема про те, що 15 грудня 2018 року забезпечений транспортний засіб марки «AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,      2011 року випуску, потрапив у ДТП.
 
17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звертався до Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування у зв`язку із травмою коліна. У період з 17 грудня 2018 року по 29 грудня 2018 року він перебував на лікуванні.
 
02 січня 2019 року ОСОБА_1 особисто подав до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» заяву № 252024 про факт настання страхової події, а також заяву-пояснення від 02 січня 2019 року, в якій власноручно вказав про те, що в день ДТП 15 грудня 2018 року він повідомив про настання події за телефоном. 
 
Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» 
від 25 березня 2019 року, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога поліклінічного відділення, у період 
з 17 грудня 2018 року по 29 грудня 2018 року. Діагноз - пошкодження зв`язок правого колінного суглобу, гемартроз, від госпіталізації відмовився. У момент звернення не міг пересуватися без сторонньої допомоги.
 
08 січня 2019 року експертом ОСОБА_2 за адресою: Київське шосе, 16 у м. Полтаві, проведений огляд пошкодженого транспортного засобу.
 
29 січня 2019 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» надало відповідь ОСОБА_1 про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування відповідно до статті 26 Закону України «Про страхування» та на підставі пунктів 13.1.5, 13.1.8 частини 2 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18 липня 2018 року № 06/6762921/1052/18. Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» визначила те, що страхувальник несвоєчасно повідомив про настання страхового випадку без поважних причин.
 
З метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу «AUDI Q7», реєстраційний номер           НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 .
 
Згідно зі звітом про оцінку КТЗ від 25 липня 2019 року № 02-25/07, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 1 550 317,55 грн, ринкова вартість транспортного засобу складає 1 172 931,25 грн, а тому вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 1 172 931,25 грн.
 
Відповідно до відомостей, викладених у документі з назвою - «Зобов`язуюча пропозиція (визначення вартості майна (б/у або                           у пошкодженому стані)», вартість застрахованого автомобіля                              у пошкодженому стані (вартість залишків) становить 115 000,00 грн.
Цей документ надав в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПрАТ «СК «ПРОВІДНА».
 
Встановлено, що величина зносу транспортного засобу за період дії договору для випадку конструктивної загибелі за фактичну кількість днів становить 57 843,18 грн ((1 172 931,25 грн х 12%) / 365 днів х 150 днів) (пункт 6.2. частини 2 договору страхування).
 
ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не зазначило та не надало доказів на підтвердження наявності несплачених ОСОБА_1 страхових платежів за договором добровільного страхування.
 
Франшиза з конструктивної загибелі транспортного засобу за будь-яким ризиками становить 5 % (пункт 7 частини 1 договору страхування).
 
Сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1 , згідно з положеннями договору страхування, становить 950 083,67 грн ((1 172 931,25 грн - 115 000,00 грн - 57 843,18 грн) х 95% ( за мінусом 5 % франшизи).
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, зокрема, суди належним чином не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанцій відповідає.
 
Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
 
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов`язковим.
 
Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
 
Пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування                 у передбачений договором строк.
 
Підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України «Про страхування».
 
Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 991 ЦК України та пункту 5 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування          є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод     у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.
 
Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону (частина друга статті 26 Закону України «Про страхування»).
 
Згідно з умовами пункту 10.1.1 договору добровільного страхування 
від 18 липня 2018 року, у разі настання події, яка має ознаки страхового випадку, страхувальник/водій зобов`язаний протягом 24 годин, з моменту як тільки страхувальнику стало відомо про настання події (з місця події/місця виявлення пошкодження) повідомити страховика за телефоном НОМЕР_2 (для дзвінків в межах України) або за телефоном         НОМЕР_3 (30) (для дзвінків в Україні із-за кордону) та надати інформацію відповідно до пункту 10.1.8 частини 2 договору.
 
Крім того, згідно з пунктом 10.1.9 частини 2 договору страхування, у разі настання страхового випадку, страхувальник/водій зобов`язаний протягом трьох робочих днів, після настання події, яка має ознаки страхового випадку, письмово подати страховику оригінал заяви за формою, встановленою страховиком.
 
Пунктом 10.1.11 частини 2 договору страхування передбачено, що страхувальник/водій зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня настання події, яка має ознаки страхового випадку, надати пошкоджений або знищений застрахований КТЗ для огляду страховикові у світлий час доби та до проведення ремонту. Якщо з поважних причин страхувальник (довірена особа, водій) не могли надати для огляду пошкоджений транспортний засіб у встановлений термін, вони повинні підтвердити це документально.
 
Відповідно до пунктів 12.1, 12.2 договору страхування, виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором на підставі письмової заяви страхувальника, наданих документів та страхового акта, який складається страховиком, після встановлення причин, обставин страхового випадку та визначення розміру збитків. Страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини, обставини та розмір збитку. Страхувальник зобов`язаний надати страховику усі необхідні документи та/або інформацію, що підтверджує причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 11 частини 2 договору страхування.
 
Згідно з пунктом 13.1.5 частини 2 договору страхування, несвоєчасне повідомлення страхувальником/вигодонабувачем та/або його довіреними особами/водієм про настання страхового випадку без поважних на це причин та відповідно до пункту 13.1.8 частини 2 договору страхування невиконання страхувальником обов`язків та умов, передбачених пунктами 9.2.2 - 9.2.5, 9.2.6.1, 9.2.7 - 9.2.21, 10.1.1 - 10.1.5, 10.1.10 - 10.11 частини 2 договору, є підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування.
 
Встановлено, що 15 грудня 2018 року о 13:15 год ОСОБА_1 особисто здійснив дзвінок до асистуючої компанії та повідомив про настання 
15 грудня 2018 року страхового випадку за участю застрахованого автомобіля, а 02 січня 2019 року особисто подав до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» заяву про настання страхової події, тобто в перший робочий день після закінчення свого лікування. 
 
Правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що страхувальник діяв відповідно до вимог пунктів 10.1.1, 10.1.9 договору страхування, а страховик неправомірно відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.
 
При цьому суд апеляційної інстанції, визначаючи розмір страхового відшкодування, врахував вимоги пунктів 1.1.10, 12.9.4, 12.9.4.1 договору страхування, положення статей 12, 13, 81 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми у розмірі 950 083,67 грн.
 
Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не перевірив та не дослідив питання сплати/несплати страховиком платежів, не звільняють відповідача від обов'язків, покладених на нього статтями 12, 81 ЦПК України щодо надання доказів.
 
Отже, суди попередніх інстанцій виконали вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідили і оцінили докази та встановили обставини у справі.
 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів                          є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій, що передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів не встановлено, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційної інстанції - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» залишити без задоволення.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 рок залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: | Г. В. Коломієць     Б. І. Гулько     Д. Д. Луспеник