П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/10652/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.   
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
21 січня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про про визнання про визнання протиправним та скасування наказу, бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 26.08.2019 року за № 782 о/с Головного управління Національної поліції в Луганській області;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 різниці в заробітку за час вимушеного прогулу на посаді начальника вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області за період з 21.06.2019 року по 07.07 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за час вимушеного прогулу на посаді начальника вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області за період з 21.06.2019 року по 07.07.2020 року;
- здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 процентної надбавки за вислугу років за період служби в Національній поліції України, а саме з 07.11.2015 року по 24.08.2020 року з врахуванням у вислугу років періоди служби з 10.12.1990 року по 27.06.1991 рік та з 29.06.1993 року по 14.05.1997 рік у пожежній охороні;
- зробити зміни у розрахунок вислуги років для призначення пенсії, вказавши один календарний місяць служби за півтора місяці за час проходження служби на різних посадах у вибухотехнічному підрозділі НДЕКЦ при УМВС (ГУМВС) України в Луганській області та вибухотехнічному підрозділі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області з 04.10.2000 - 06.11.2015 один місяць служби за три місяці за час проходження служби у вибухотехнічному підрозділі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області на посаді начальника сектору вибухотехнічної експертизи відділу вибухотехнічної експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області під час коли я приймав участь у антитерористичній операції у 2014 році з 16.07 по 21.07 та з 29.07 по 27.08;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області підготувати та оновити підполковнику поліції ОСОБА_1 розрахунок вислуги років для призначення пенсії, грошовий атестат та довідку про розмір грошового забезпечення з врахуванням усіх вищезазначених доплат і надати відповідно до законодавства оновлені документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для перерахунку основного розміру пенсії.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 різниці в заробітку за час вимушеного прогулу на посаді начальника вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області за період з 21.06.2019 року по 07.07.2020 року та зобов`язання її нарахувати і виплатити - повернуто позивачеві.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Відповідач своїм правом передбаченим ст.ст. 300 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 грудня 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що серед іншого позивач заявив позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невиплати йому різниці в заробітку за час вимушеного прогулу на посаді начальника вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області за період з 21.06.2019 року по 07.07 2020 року та зобов`язання її нарахувати і виплатити.
Частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Отже, вищезазначені позовні вимоги пов`язані із звільненням позивача з публічної (військової) служби і у справах цієї категорії для звернення до суду встановлено місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем про  порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався 21.06.2019 року, проте до суду звернувся лише 25.08.2021, тобто з пропуском строку звернення, визначеного Кодексом адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду зазначає про неодноразове перебування у закладах охорони здоров`я на лікуванні, вирішення питань пов`язаних із переїздом у нове місце проживання, участь у військових курсах з казарменим розташуванням в іншому місті. Крім того, вказує, що неодноразово звертався до відповідача щодо відновлення порушеного права, але відповіді не отримав.
Даючи оцінку зазначеним вище доводам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Водночас поважність таких причин повинен доводити саме заявник.
Аналогічна правова позиція викладено в постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 806/2321/16, від 04.06.2021 у справі № 160/6700/19.
Колегія суддів зазначає, що предметом адміністративного позову в тому числі є  бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невиплати різниці в заробітку за час вимушеного прогулу на посаді начальника вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області за період з 21.06.2019 року по 07.07.2020 року.
Водночас, згідно матеріалів справи, про порушення своїх прав  позивач дізнався в червні 2019 року, однак з відповідним позовом до суду першої інстанції звернувся лише 25.08.2021.
Суд звертає увагу на істотність пропуску позивачем місячного строку звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у справах цієї категорії.
Враховуючи вказане, позивач допустив перевищення відповідного строку, що у свою чергу покладає на позивача обов`язок навести переконливі доводи на підтвердження поважності причин такого суттєвого пропуску строку звернення до суду та довести, що ці причини, окремо або ж у своїй сукупності, дійсно об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися до суду з позовом.
Даючи оцінку посланням апелянта на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду є його неодноразове перебування у закладах охорони здоров`я на лікуванні, колегія суддів зазначає наступне.
Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що згідно виписками з медичної карти хворого, позивач  дійсно 13.11.2020, 21.12.2020, 22.03.2021, 20.05.2021, 06.04.2021 звертався до лікаря із скаргами на здоров`я.
Проте, вказані відомості підтверджують нетривалий період перебування позивача у закладах охорони здоров`я на лікуванні, у порівнянні із загальним пропущеним строком звернення до суду.
Будь яких доводів та доказів неможливості з об`єктивних причин звернутися до суду поза періодами перебування позивача на лікуванні позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.
Позивач також зазначає причиною пропуску строку звернення до суду вирішення питань, пов`язаних із переїздом у нове місце проживання.
Однак суд зауважує, що зазначені доводи не можуть вважатися тими об`єктивними причинами, які дійсно перешкоджали своєчасному зверненню позивача до суду за захистом своїх порушених прав. На це додатково вказує тривалість періоду, протягом якого позивач не звертався до суду з позовом.
Також колегія суддів зауважує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.
Крім того, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (див. постанову Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №500/2486/19).
При цьому, варто зазначити, що позивач не вчиняв дій щоб в найкоротші терміни звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, що не свідчить про активну поведінку ОСОБА_1 з метою дотримання процесуальних строків визначених КАС України у даній категорії справ.
Враховуючи викладене, причини пропуску строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами, зазначені апелянтом, суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції  не надав.
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.
Втім, наведені позивачем причин пропуску строку звернення до суду, на думку колегії суду, не можуть визнаватися такими, що об`єктивно та незалежно від волі позивача завадили йому вчасно звернутися до суду.
Таким чином, враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, при цьому будь яких належних обставин на підтвердження поважності причин його пропуску ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі, не зазначено, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви в частині позовних вимог позивачу.
Відповідно до ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Матохнюк Д.Б.