УХВАЛА
 
11 січня 2022 року
м. Київ
справа № 481/42/21-к
провадження № 51-93ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень 
у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2, ч. 5 та ч. 6 цієї статті.
Згідно з пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте скаржник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, захисник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які відповідно до 
ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції не перевіряє правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить 
з обставин, установлених у вироку.
Всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених 
ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 374, 404, 412-414, 415, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Крім того, за змістом скарги у ній захисник по суті аналізує фактичні обставини кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. У зв`язку з цим захиснику необхідно аргументовано викласти свої доводи виходячи із повноважень суду касаційної інстанції, передбачених КПК.
З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону як місцевим, так і апеляційним судами, що передбачені ст. 438 КПК, та є підставою для зміни чи скасування рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Крім того, захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність повинен конкретно зазначити, в чому воно полягає, при цьому керуватися фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій.
Згідно з частиною 6 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги 
з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Проте до касаційної скарги не додано необхідної кількості копій касаційних скарг з додатками.
Крім того, захисник ОСОБА_4 , який представляє інтереси засудженого ОСОБА_6 , просить у касаційній скарзі про розгляд вищевказаного провадження за його участі в судовому засіданні касаційного суду в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, а саме системи «EASYCON».
Водночас, Суд роз`яснює, що відповідно до вимог частин 1 та 2 ст. 336 КПК судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
Водночас слід зауважити, що 26 травня 2020 року на виконання Закону України від 
30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» затверджено Порядок роботи 
у Верховному Суді з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участі учасників справи поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Відтак розгляд справ у режимі відеоконференції у Верховному Суді здійснюється відповідно до цього Порядку. Згідно з кримінальним процесуальним законодавством для забезпечення відеоконференцзв`язку в кримінальних справах (провадженнях) використовується система «TrueConf». 
Крім цього, слід зазначити про те, що безпосередньо процес організації проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно ст. 366 КПК покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на суд (або орган досудового слідства, або установу попереднього ув`язнення, або установу виконання покарань) за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні. 
В цьому випадку може бути забезпечено реалізацію положень ч. 4 ст. 336 КПК, яка передбачає обов`язок суду вручити особі, яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пам`ятку про її процесуальні права та перевірити її документи, що посвідчують особу. 
При проведенні судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, із використанням власного облікового запису на платформі «TrueConf», реалізація положень ч. 4 ст. 366 КПК, є неможливою.
Проведення касаційного розгляду у Верховному Суді за участю захисника 
 ОСОБА_4 у режимі відеоконференції з використанням системи «EASYCON», 
про що останній просить у клопотанні, не узгоджується з вищезазначеними положеннями.
Така позиція узгоджується з приписами чинного кримінального процесуального законодавства та сталої судової практики Касаційного кримінального суду 
(див. наприклад ухвалу Верховного Суду від 26жовтня 2020 року (провадження 
№ 51-3620 км20).
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків. Захиснику також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків. 
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської 

області від 13 серпня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                            ОСОБА_3