ПОСТАНОВА 
Іменем України

08 грудня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/430/18
провадження № 22-ц/4809/1390/21 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Чельник О. І., Черненка В. В.,
секретар судового засідання Кравченко Я. С.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2021 року у складі головуючої судді Варакіної Н. Б.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
22.01.2018 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.130-131), просила стягнути неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів по виконавчому листу № 404/6998/15-ц від 14.04.2016, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда на її утримання за період з вересня 2015 року по листопад 2017 року в розмірі: 1584 грн та стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів по виконавчому листу № 404/6998/15-ц від 14.04.2016, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда, на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з вересня 2015 року по червень 2019 року в розмірі 52830,57 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2016 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 30% з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 вересня 2015 року і до досягнення донькою повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 200 грн., щомісячно, до досягнення донькою трьох років, починаючи з 22 вересня 2015 року. Відповідачем сплата аліментів не проводилась, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.11.2017, у розмірі 38257,09 грн - на доньку та 5200 грн - на її утримання, що підтверджується довідками-розрахунками управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. По сплаті аліментів на дитину заборгованість зростає через неналежне виконання відповідачем свого обов`язку, та на червень 2019 року його борг збільшився до 52830,57 грн. 
З наведених позивачем розрахунків загальна сума пені за прострочення аліментів за період з вересня 2015 року по червень 2019 року становить 466970,60 грн, але не більше 100 відсотків заборгованості, отже сума заборгованості складає 52830,57 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позову. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щовідповідачем доведено, що заборгованості по сплаті аліментів не існує, тому відсутні підстави для нарахування пені. Відсутня вина відповідача в тому, що державним виконавцем видані довідки про наявну заборгованість, на підставі яких позивач нарахувала пеню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Позивач подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 52830,57 грн пені за несплату аліментів встановлених рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2016 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 22.09.2015 року по червень 2019 року, та 1584 грн пені за несплату аліментів встановлених рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2016 року на утримання ОСОБА_1 за період з 22.09.2015 року по листопад 2017 року та судові витрати у справі.
Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Вказує, що з вересня 2015 року по червень 2019 року відповідач сплатив аліменти на загальну суму 22220 грн, при цьому перший платіж зробив у жовтні 2016 року після чого з квітня 2017 року по березень 2018 року не платив аліментів взагалі.Заборгованість з аліментів відповідач почав погашати частинами з листопада 2019 року коли сплатив 32368,11 грн. Таким чином, станом на червень 2019 року відповідач мав заборгованість з аліментів на утримання дитини навіть виходячи з думки аудитора викладеної у висновку.
Зазначає, що умисно невірний розрахунок викладений в аудиторському висновку не може бути покладений в основу рішення суду, тим більше, без обґрунтування підстав з яких суд визнав відсутність боргу з аліментів станом на червень 2019 року.
Вважає, що у зв`язку з обмеженням у 100 відсотків заборгованості встановленим ст. 196 СК України стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 52830,57 грн за несплату аліментів на утримання дитини і 1584 грн за несплату аліментів на утримання ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.
Зазначає, що заборгованість по аліментам відсутня, натомість існує переплата по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 у сумі 42146,08 грн, яка утворилася в наслідок невірно проведеного розрахунку аліментів державним виконавцем.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши пояснення представника позивача за довіреністю – ОСОБА_4 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника відповідача адвоката Шолух С. Г., яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2016, у цивільній справі №404/6998/15, яке набрало законної сили, задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису, стягнення аліментів (а.с.5-8).
Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України   батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виключено відомості в графі "Батько" з актового запису № 298, вчиненого 28 серпня 2015 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, серія свідоцтва НОМЕР_1 про народження  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження Україна, Кіровоградська область, місто Кіровоград, мати - ОСОБА_1 , громадянка України,   відносно батька - ОСОБА_5 , громадянина України.
Внесено відомості в графі "Батько" актового запису № 298, вчиненого 28 серпня 2015 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, серія свідоцтва  НОМЕР_1  про народження  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження Україна, Кіровоградська область, місто Кіровоград, мати - Кулініч Анна Василівна, громадянка України та записати батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.
Стягнуто   із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2    у   розмірі 30 % з усіх видів заробітку , щомісячно,   починаючи з 22 вересня 2015 року до 21 серпня 2033 року.
Стягнуто   із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2    аліменти на   утримання ОСОБА_1 в сумі 200 ( двісті) грн, щомісячно, до досягнення донькою   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 трьох років, починаючи з 22 вересня 2015 року до 21 серпня 2018 року.
Рішення, в частині стягнення аліментів допущено негайному виконанню, але у межах платежу за один місяць. В задоволенні решти вимог відмовлено.    
Згідно розрахунку заборгованості від 27.01.2021 №4251 проведеного державним виконавцем Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) О. А. Чернецькою (а.с.132-133), за період з вересня 2015 по грудень 2020 років сума аліментів, які підлягали стягненню з боржника ОСОБА_2 становить 111 492,50 грн, сплачено боржником – 132 296,37 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості від 27.01.2021 №4251 проведеного державним виконавцем Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) М. В. Головченка (а.с.152-153), за період з вересня 2015 по квітень 2021 років сума аліментів, які підлягали стягненню з боржника ОСОБА_2 становить 121 285,72 грн, сплачено боржником – 163 431,80 грн.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Згідно частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Згідно  ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. 
Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд має з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 
Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. 
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. 
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. 
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. 
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. 
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені – 1 %. 
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. 
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць із дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. 
Встановлено, що за період з вересня 2015 по квітень 2021 років сума аліментів, які підлягали стягненню з боржника ОСОБА_2 , згідно розрахунку заборгованості від 27.01.2021 № 4251 проведеного державним виконавцем Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) М. В. Головченка (а.с.152-153), становить 121285,72 грн, а відповідачем у добровільному порядку сплачено – 163431,80 грн.
За наявності, на час розгляду судом позову, переплати відповідачем ОСОБА_2 аліментів у розмірі 42146,08 грн, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-81, 83, 84, 228, 229, 235, 263, 264 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору.
Рішення суду першої інстанції відповідає установленим принципам і завданням цивільного судочинства, а також вимогам ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, встановив дійсні обставини справи, надавши їм оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, принципу верховенства права та справедливості.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення – без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.
Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати відносяться за рахунок держави, враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн (а.с.163) залишаються по фактично понесеним.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                         С. М. Єгорова

Судді                                                                О. І. Чельник

                                                                       В. В. Черненко