ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26 січня 2022 року                                                                                
м. Чернівці
справа № 727/2416/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Одинака О. О. 
суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.
секретар Петранюк Ю.Т.

позивач  ОСОБА_1 

відповідач Управління Держпраці в Чернівецькій області

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Нестеренко Є.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст вимог заяви
В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Позивач просив:
- визнати недійсним та скасувати акт від 29 грудня 2020 року спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання, який призвів до смертельного наслідку 9 листопада 2020 року лікаря-фтизіатра Комунального некомерційного підприємства «Новоселицька районна лікарня» (далі - КНП «Новоселицька районна лікарня») Бушили О.П.;
- визнати нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 , а саме інфікування COVID-19, в період з 21 жовтня 2020 року, який призвів до її смерті, таким, що пов`язаний з виробництвом, та зобов`язати Управління Держпраці у Чернівецькій області скласти відповідний акт.
Посилався на те, що його дружина ОСОБА_3 працювала лікарем-фтизіатром протитуберкульозного кабінету КНП «Новоселицька районна лікарня» з 1 вересня 2003 року. 
17 березня 2020 року в КНП «Новоселицька районна лікарня» був затверджений склад резервного штабу працівників, які можуть бути залучені, за необхідності, до роботи у випадку використання потужності інфекційного відділення та перепрофілювання соматичного відділення для госпіталізації хворих на коронавірусну інфекцію. До резерву лікарів входила ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 виконувала свої професійні обов`язки з 1 жовтня по 23 жовтня 2020 року. З 26 жовтня 2020 року по 31 жовтня 2020 року знаходилась на амбулаторному лікуванні під наглядом сімейного лікаря. 27 жовтня 2020 року було проведено ПЛР - тест на визначення РНК вірусу SARS-CoV-2 та отримано позитивний результат. 1 листопада 2020 року ОСОБА_3 було госпіталізовано до інфекційного відділення, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні до настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
29 грудня 2020 року комісією Управління Держпраці зі спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання, що призвело до смертельного наслідку, був складений акт спеціального розслідування, відповідно до якого вказаний випадок інфікування на COVID-19, який призвів до смерті ОСОБА_3 , визнаний таким, що не пов`язаний з виробництвом.
Позивач вважає, що вказаний акт, складений спеціальною комісією, не відповідає фактичним обставинам.
При проведенні розслідування комісією не було взято до уваги окрему думку члена комісії по розслідуванню випадку гострого професійного захворювання ОСОБА_4 у якій зазначено, що найімовірніше місце зараження інфекцією СОVID-19 ОСОБА_3 є її місце роботи. Це є підставою вважати причину зараження шкідливим фактором на виробництві.
ОСОБА_3 працювала в зоні високого ризику зараження - в районній лікарні, де надається допомога пацієнтам із підозрою на СОVID-19 чи вже інфікованим. Засоби захисту, які були надані працівникам закладу, не дають гарантії не бути зараженими на СОVID-19. 
Інфікування на COVID-19 лікаря-фтизіатра ОСОБА_3 сталося під час виконання трудових (посадових) обов`язків відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку, тобто в робочий час. А тому даний випадок гострого професійного захворювання має бути визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2021 року в позові відмовлено.
Суд виходив з того, що ОСОБА_3 не була ознайомлена з пунктом 3 наказу, виданому у КНП «Новоселицька районна лікарня» «Про затвердження складу резервного штабу які можуть бути залучені, за необхідності, до роботи у випадку використання потужності інфекційного відділення та перепрофілювання соматичного відділення для госпіталізації хворих на коронавірусну інфекцію» від 17 березня 2020 року, № 1851 та до складу мобільних медичних бригад для активного виявлення хворих на COVІD-19 для ліквідації наслідків епідемії залучена не була.
Враховуючи приблизний час між початком захворювання та смертю в термін 12 діб, орієнтований час зараження хворої на COVID-19 ОСОБА_3 мав місце 29 жовтня 2020 року. Молодша медсестра протитуберкульозного кабінету ОСОБА_5 не могла бути джерелом інфекції для ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_3 в той час перебувала на лікарняному.
Належних та допустимих доказів зараження ОСОБА_3 саме від молодшої медсестри ОСОБА_5 на робочому місці суду не надано.
Комісією розслідування випадку гострого професійного захворювання прийняте рішення відповідно до чинних нормативно-правових актів.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що інфікування вірусом COVID-19 ОСОБА_3 сталося під час виконання нею трудових обов`язків.
Суд зробив помилковий висновок про те, що орієнтовним днем зараження ОСОБА_3 був 29 жовтня 2020 року, оскільки вже 27 жовтня 2020 року був отриманий позитивний результат ПЛР-тесту.
Також вказував, що судом першої інстанції не надано оцінки показанням свідків.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Управління Держпраці в Чернівецькій області подало відзив на апеляційну скаргу.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Посилається на те, що спеціальною комісією прийняте рішення відповідно до чинних нормативно-правових актів, а отже відповідний акт не підлягає скасуванню.
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області подало відзив на апеляційну скаргу.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Посилається на те, що комісією спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання, що призвів до смертельного випадку, були досліджені всі матеріали такого розслідування та ухвалено рішення більшістю голосів її членів. Акт розслідування підписано всіма членами комісії з відповідними відмітками про окрему думку. Такий акт складений відповідно до чинних нормативно-правових актів.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій 
З свідоцтва про шлюб від 20 червня 2012 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб 25 червня 1977 року (а.с.14).
ОСОБА_3 з 1 вересня 2003 року працювала лікарем-фтизіатром протитуберкульозного кабінету КНП «Новоселицька районна лікарня», що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 ,особовою карткою та особовою медичною книжкою сері НОМЕР_2 (а.с.29-31 т.1).
Згідно з наказом головного лікаря КНП « Новоселицька районна лікарня» «Про затвердження складу резервного штабу які можуть бути залучені, за необхідності, до роботи у випадку використання потужності інфекційного відділення та перепрофілювання соматичного відділення для госпіталізації хворих на коронавірусну інфекцію» від 17 березня 2020 року № 1851 сформовано штат основного та дублюючого складів медичного персоналу та складений реєстр резерву з числа лікарів до якого входила лікар-фтизіатр ОСОБА_3 (а.с.15 т.1).
Згідно з табелями обліку робочого часу (основним та додатковим) протитуберкульозного кабінету КНП «Новоселицька районна лікарня» за жовтень місяць 2020 року, ОСОБА_3 виконувала свої професійні обов`язки з 1 жовтня по 23 жовтня 2020 року (а.с.32-35 т.1).
Відповідно до листка непрацездатності серія АДЗ № 871960, виданого КНП «Боянська АЗПСМ», від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_3 у зв`язку із захворюванням на COVID-19 була направлена для надання медичної допомоги до ОКНЦ «Чернівецька обласна клінічна лікарня» (а.с.36 т.1).
Згідно з свідоцтвом про смерть від 29 грудня 2020 року, актовий запис №146 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28 т.1).
Згідно з протоколом патолого-анатомічного дослідження №185 від 10 листопада 2020 року, причинами смерті ОСОБА_3 згідно лікарського свідоцтва про смерть стали дихальна недостатність та двобічна тотальна пневмонія, спричинена COVID-19. Приблизний час між початком захворювання та смертю 12 діб. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_3 стала легенево-серцева недостатність. Враховуючи позитивний тест ПЛР на COVID-19 пневмонію визнано коронавірусною (а.с.46-47 т.1)
Згідно з листом КНП «Новоселицька районна лікарня » від 7 грудня 2020 року №2280/1, вбачається, що ОСОБА_3 не була безпосередньо задіяна у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання COVID-19 (а.с.19 т.1).
З акту спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання (короновірусна інфекція COVID -19), що призвів до смертельного наслідку 9 листопада 2020 року о 20 годині 00 хвилин в КНП «Новоселицька районна лікарня» Новоселицької районної ради від 29 грудня 2020 року вбачається, що за результатами проведення спеціального розслідування, комісія дійшла висновку, що випадок інфікування на COVID - 19, який призвів до смерті лікаря-фтизіатра протитуберкульозного кабінету КНП «Новоселицька районна лікарня» ОСОБА_3 , є таким, що не пов`язаний з виробництвом (а.с.16-20 т.1).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, статтею 171 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року, № 1105-XIV (далі - Закону № 1105-XIV) професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.
Частиною 2 статті 36 Закону № 1105-XIV факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».
Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року, № 1645-III захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року, № 498 у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, в якому помер медичний працівник.
Згідно з пунктом 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі - Порядок №337) гостре професійне захворювання (отруєння) - захворювання (або смерть), що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу на працівника шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання).
Пунктом 9 Порядку №337 встановлено, що розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу.
Пунктом 10 Порядку №337 встановлено перелік випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню.
Згідно з пунктом 14 Порядку №337 держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування.
Пунктом 29 Порядку №337 факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у судовому порядку.
Пунктом 33 Порядку №337 визначено обов`язки комісія (спеціальної комісії).
Відповідно до пункту 34 Порядку №337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.
Пунктом 52 Порядку №337 визначено перелік обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом.
Додатком 10 до Порядку №337 встановлено перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування від нещасного випадку (професійного захворювання (отруєння)/аварії) на виробництві.
Пунктом 4 розділу V Переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 року, № 1662 передбачена гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2; небезпечні та шкідливі речовини і виробничі фактори, вплив яких може викликати професійне захворювання: контакт з інфекційними хворими, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань; перелік робіт та виробництв, на яких можливе виникнення професійного захворювання: робота медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та лікування пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним та скасування акту від 29 грудня 2020 року спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання, який призвів до смертельного наслідку лікаря-фтизіатра КНП «Новоселицька районна лікарня» ОСОБА_3 та визнання вищевказаного захворювання останньої таким, що пов`язане з виробництвом.
Системний аналіз вказаних вище положень нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що захворювання медичного працівника можна визнати професійним захворюванням, що пов`язане з виробництвом, виключно у тому випадку, якщо таке захворювання виникло внаслідок виконання ним професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо).
В акті спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання (коронавірусна інфекція COVID-19), що призвів до смертельного наслідку 9 листопада 2020 року в КПК «Новоселицька районна лікарня» Новоселицької районної ради від 29 грудня 2020 року вбачається, що комісією було встановлено, з посиланням на лист КНП «Новоселицька районна лікарня» від 7 грудня 2020 року, те, що ОСОБА_3 не була безпосередньо задіяна для ліквідації епідемії та у здійсненні заходів із запобігання COVID-19, хоча була у складі резерву лікарів мобільних медичних бригад для активного виявлення хворих. Тобто захворювання ОСОБА_3 не виникло внаслідок виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб.
Вказана обставина виключає той факт, що захворювання ОСОБА_3 може бути визнано професійним захворюванням, яке пов`язане з виробництвом.
З огляду на вказане є помилковим аргумент апеляційної скарги про належність захворювання ОСОБА_3 до професійного захворювання, яке пов`язане з виробництвом.
Крім того, карткою епідеміологічного обстеження №2335 вогнища інфекційного захворювання встановлено працівника КНП «Новоселицька районна лікарня» ОСОБА_5 , як ймовірне джерело зараження  ОСОБА_3 . 
В матеріалах справи відсутні докази про те, що зараження ОСОБА_3 відбулося внаслідок контакту з інфекційними хворими, які перебували на лікуванні у лікарні, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань. Також позивачем не доведено ту обставину, що ОСОБА_3 безпосередньо була зайнята у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та лікуванні пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з аргументом апеляційної скарги щодо встановлення орієнтованого часу зараження ОСОБА_3 та вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що таке зараження відбулося 29 жовтня 2020 року. 
Вказаний висновок спростовується доказом, який є в матеріалах справи, а саме результатом аналізу №099651 від 27 жовтня 2020 року. Вказаний доказ підтверджує, що станом на 26 жовтня 2020 року ОСОБА_3 була інфікована гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.
Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що інфікування ОСОБА_3 гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 можна вважати таким, що відбулося внаслідок виробничого фактора.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 року, № 1662 виробничими факторами у даному випадку визнається контакт з інфекційними хворими, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань. У взаємозв`язку з переліком робіт, на яких можливе виникнення такого професійного захворювання, як гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2, контактом з інфекційними хворими слід розуміти контакт медичного працівника, який безпосередньо зайнятий у ліквідації епідемії, з пацієнтами лікарні із випадками гострої респіраторної хвороби під час їх лікування.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382  ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє  ОСОБА_2 , задовольнити частково. 
Змінити мотивувальну частину рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2021 року, виклавши її в редакції цієї постанови.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 26 січня 2022 року.

Головуючий                                                         О.О. Одинак 

Судді                                                                  М.І. Кулянда

                                               Н.Ю. Половінкіна