ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/4743/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року (суддя Лазаренко М.С.) у справі №280/4743/21 за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Бердянського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих про стягнення коштів,-

                                               в с т а н о в и В :
       
Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Бердянського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих суму нецільового використання бюджетних коштів у розмірі 12024,00 грн. 
Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилався на те, що відповідно плану використання бюджетних коштів на 2019 рік та Довідки про зміни до плану використання бюджетних коштів на 2019 рік БУВП УТС має право використовувати кошти виділені Фондом за наступними напрямками: заробітна плата – 150489,00 грн., нарахування на заробітну плату – 7975,00 грн., предмети, матеріали обладнання та інвентар, у т.ч. м`який інвентар та обмундирування – 18616,00 грн., електроенергія – 17000,00 грн., водопостачання та водовідведення – 4000,00 грн. Разом з тим, позивач зазначав, що Актом документальної невиїзної перевірки використання коштів по КПКВ 2507020 від 19.11.2020 встановлено порушення статті 119 Бюджетного кодексу України “Нецільове використання коштів”, - витрачання на цілі, що не відповідають напрямкам використання бюджетних коштів, визначених у паспорті бюджетної програми (Постанова Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 №183), а саме: 1963,00 грн. сплачено згідно платіжного доручення №78 від 17.12.2019 на підставі Договору про закупівлю товару від 13.12.2019 №2 (придбання канцтоварів); 10061,00 грн сплачено згідно платіжного доручення №83 від 18.12.2019 на підставі Договору про надання послуг на поточний ремонт техніки і технічного обслуговування від 16.12.2019. Таким чином , як зазначав позивач, під час перевірки виявлено нецільове використання відповідачем коштів у загальному розмірі 12024,00 грн., які відповідач мав відшкодувати Фонду, проте не відшкодовує, що зумовило звернення до суду з позовною заявою. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено такі висновки.
Так, суд  дійшов висновку про те, що відповідачем кошти витрачено в межах видатків пов`язаних з оплатою предметів, матеріалів, обладнання та інвентаря, у тому числі м`якого
інвентаря та обмундирування, а також на цілі які відповідають статутній діяльності організації.
Такі висновки суд обґрунтував посиланням на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 №183, якою затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для фінансової підтримки громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які мають статус всеукраїнських (далі Порядок №183), який визначає механізм використання коштів, передбачених Мінсоцполітики у державному бюджеті за програмою “Фінансова підтримка громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які мають статус всеукраїнських” та якою передбачено використання бюджетних коштів, у тому числі на придбання канцелярських виробів та послуг з проведення поточного ремонту комп`ютерної техніки.
Крім цього, іншою підставою для відмови у задоволенні позову, суд визначив те, що позивачем не було дотримано процедури стягнення коштів у судовому порядку, яка визначена Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 №1163.
З цього приводу суд зазначив те, що відповідачу належним чином не вручалась  Вимога про повернення коштів, яка б була оформлена відповідно до вимог чинного законодавства України, що є обов`язковою передумовою для стягнення коштів у судовому порядку.
Не погодившись  з рішенням суду, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, посилаючись на порушення норм матеріального права, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тими обставинами, які визначені підставами заявленого позову.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що  апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що між ЗОВ ФСЗІ та Бердянським УВП УТОС погоджено План використання бюджетних коштів на 2019, серед яких погоджено використання коштів в розмірі 18616,00 грн. на показники “Предмети, матеріали, обладнання та інвентар, у тому числі м`який інвентар та обмундирування”.
З метою перевірки цільового використання коштів позивачем проведено перевірку Бердянського УВП УТОС.
Перевіркою напрямків фактичного використання бюджетних коштів шляхом співставлення платіжних доручень, актів надання послуг з даними планів виростання бюджетних коштів та Постановою №183 встановлено що фактичне використання бюджетних коштів (оплата послуг (крім комунальних) має відхилення (невідповідність витратам передбачених Постановою №183).
Перевіркою встановлено, що Бердянським УВП УТОС сплачені витрати у 2019 році, що не відповідають переліку напрямків використання коштів, визначених Постановою 183, на загальну суму 12024,00 грн.:
- 1963,00 грн. - платіжне доручення №78 від 17.12.2019 (загальна сума платіжного 3 602,00 грн.) на підставі Договору про закупівлю товару від 13.12.2019 №2 (придбання канцтоварів);
- 10061,00грн. - платіжне доручення №83 від 18.12.2019 на підставі Договору про надання послуг на поточний ремонт техніки і технічного обслуговування від 16.12.2019.
12.04.2021 позивачем направлено відповідачу лист-вимогу №02-64/543, в якому відповідачу запропоновано вжити заходів для повернення до державного бюджету суму нецільового використання бюджетних коштів у загальному розмірі 12024,00 грн.
У зв`язку із неповернення коштів у добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Так, суд першої інстанції правильно виходив з того, що механізм використання коштів, передбачених Мінсоцполітики у державному бюджеті за програмою “Фінансова підтримка громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які мають статус всеукраїнських” визначено Порядком, який затверджено постановою КМУ від 14.03.2018 №183.
Позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, вказує на те, що грошові кошти в сумі 12024,00 грн., які виділялись відповідачу на оплату предметів, матеріалів, обладнання та інвентаря, у тому числі м`якого інвентаря та обмундирування, витрачені у супереч вимог Постанови №183.
Згідно підпункту 6 пункту 6 Порядку №183, бюджетні кошти, надані громадським об`єднанням, спрямовуються ними на оплату: 
- оренди приміщень, в яких громадське об`єднання провадить свою статутну діяльність, за умови відсутності власного приміщення, обладнання та меблів;
- комунальних послуг у межах середніх норм споживання щодо приміщень, в яких громадське об`єднання провадить свою статутну діяльність;
- послуг з поштового та телефонного зв`язку;
- послуг з проведення поточного ремонту комп`ютерного та периферійного обладнання до нього;
- послуг з придбання, встановлення, користування та обслуговування системних програм і програм бухгалтерського обліку та офіційного веб-сайту зазначених товариств УТОГу та УТОСу, забезпечення доступу до електронної пошти та Інтернету, а також нотаріальних послуг з оформлення установчих документів зазначених товариств УТОГу та УТОСу, що надаються державними нотаріальними конторами;
- придбання канцелярських виробів;
- відряджень працівників організацій невиробничої сфери, місцевих (обласних) організацій УТОГу та УТОСу в межах норм, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 р. № 98 “Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів” (Офіційний вісник України, 2011 р., № 11, ст. 488).
Отже, напрямки витрачених позивачем коштів, узгоджуються з пп.6 п.6 Порядку №183, яким визначене можливе спрямування бюджетних коштів, які виділяються за програмою “Фінансова підтримка громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які мають статус всеукраїнських”.
Крім цього, встановлені обставини справи свідчать про те, що кошти відповідачу виділялись по КПКВК 2507020 “Фінансова підтримка громадських об`єднань інвалідів”, та мали використовуватись на цілі передбачені Порядком №183.
Відповідно до пункту 1.6 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету (далі – Інструкція №333), затвердженої наказом Міністерства фінансів України 12.03.2012 №333 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 21.06.2012 №754), поточні видатки - це видатки, які спрямовуються на виконання бюджетних програм та забезпечують поточне функціонування бюджетних установ, проведення досліджень, розробок, заходів та надання поточних трансфертів населенню і підприємствам (установам, організаціям).
Відповідно до підпункту 2.2.1 зазначеної інструкції до коду 2000 “Поточні видатки” включається код 2210 “Предмети, матеріали, обладнання та інвентар”, до якого відноситься:
1) придбання канцелярського, креслярського, письмового приладдя, пакувального матеріалу, паперу, картону, вітальних листівок, конвертів, марок для відправки службової кореспонденції тощо.
8) придбання комплектувальних виробів і деталей для ремонту всіх видів виробничого та невиробничого обладнання; витратних та інших матеріалів до комп`ютерної техніки та оргтехніки (кабельних коробів-кабелеводів, монтажних та комутаційних панелей, розеток, конекторів-з`єднувачів, накопичувачів інформації, картриджів, тонерів тощо); мережевого обладнання (патч-панелей, конекторів, роз`єднувачів, шаф тощо).
Встановивши зазначені обставини справи та проаналізувавши наведені положення норм права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем кошти витрачено в межах видатків пов`язаних з оплатою предметів, матеріалів, обладнання та інвентаря, у тому числі м`якого інвентаря та обмундирування, а також на цілі які відповідають статутній діяльності організації, у зв`язку з чим висновок позивача про нецільове використання коштів є безпідставним.
Обгрунтовано суд першої інстанції звернув увагу і на дотримання процедури стягнення коштів у судовому порядку.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 №1163 затверджено Порядок повернення бюджетних коштів до відповідного бюджету в разі їх нецільового використання, який визначає механізм повернення до відповідного бюджету коштів, отриманих як субвенція, розпорядником бюджетних коштів та повернення коштів одержувачем бюджетних коштів у разі нецільового використання ними у поточному чи минулих роках бюджетних коштів (далі Порядок №1163).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1163, підставою для повернення коштів до відповідного бюджету є акт ревізії, складений органом, уповноваженим здійснювати контроль за дотриманням бюджетного законодавства (далі - контролюючий орган), у якому зафіксовано факт нецільового використання субвенції розпорядником бюджетних коштів або нецільового використання бюджетних коштів їх одержувачем.
Згідно пункту 3 Порядку №1163, протягом 10 робочих днів з дати реєстрації акта ревізії, а у разі наявності заперечень (зауважень) до акта - з дати надання письмового висновку щодо таких заперечень (зауважень) контролюючий орган складає вимогу до розпорядника бюджетних коштів про повернення до відповідного бюджету використаної ним не за цільовим призначенням суми субвенції або вимогу до одержувача бюджетних коштів про повернення бюджетних коштів до відповідного бюджету в сумі, що використана ним не за цільовим призначенням (далі - вимога). Форми вимоги затверджуються Мінфіном.
У вимозі до розпорядника бюджетних коштів обов`язково зазначається його реєстраційний (спеціальний реєстраційний) рахунок, з якого мають бути перераховані кошти, та бюджетний рахунок, на який повинні бути повернені кошти субвенції, використані не за цільовим призначенням. У вимозі до одержувача бюджетних коштів зазначається його рахунок, відкритий в органі Державної казначейської служби. Вимога підписується керівником або заступником керівника контролюючого органу.
До вимоги додається засвідчений в установленому порядку витяг з акта ревізії, у якому зафіксовано факт нецільового використання субвенції розпорядником бюджетних коштів або нецільового використання бюджетних коштів їх одержувачем.
В свою чергу, наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2011 №996, на виконання положень Порядку №1163, затверджено форму вимоги до одержувача бюджетних коштів про повернення бюджетних коштів до відповідного бюджету в сумі, що використана ним не за цільовим призначенням.
У спірному випадку позивач, обґрунтовуючи наявність підстав звернення до суду із позовом, надано лист ЗОВ ФСЗІ від 12.04.2021 №02-64/543, адресований керівнику Бердянському УВП УТОС, який, як правильно звернув увагу на це суд першої інстанції, не відповідає ані за формою, а ні за змістом, положенням Порядку №1163 та наказу Міністерства фінансів України від 05.08.2011 №996, а відповідно не може вважатися вимогою про повернення коштів.
З цих підстав суд першої інстанції цілком обґрунтовано зазначив і те, що позивачем не було дотримано процедуру стягнення коштів у судовому порядку.
Отже, дослідивши встановлені обставини справи, оцінку суду першої інстанції цим обставинам, аргументи позивача, наведені у позові та апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Ураховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.  316,  321,  322,  325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року по справі №280/4743/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328,  329 КАС України.

          Повний текст постанови складено 03.02.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк