УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 квітня 2022 року
м. Київ
Справа № 499/543/18
Провадження № 51-5852 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року щодо 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця              м. Ель-Джем, Туніська Республіка, громадянина Республіки Туніс, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, 
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2020 року  ОСОБА_4 визнано винним  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. Вирішено питання щодо речових доказів та арешту майна.
Згідно з вироком 07 квітня 2018 року, близько 16:00 год., ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпивали алкогольні напої в одній з кімнат одноповерхового двокімнатного будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_7 .
Під час розпивання алкогольних напоїв на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка. Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_4 наніс удар ОСОБА_5 в область скроневої частини голови. Під час цього, у Омар Бін Джамал Бін Мактуфа виник раптовий умисел на позбавлення життя ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вбивство іншої людини, використовуючи свою фізичну перевагу та неможливість здійснення ОСОБА_5 активного опору внаслідок алкогольного сп`яніння, різниці у віці, Омар Бін Джамал Бін Мактуф, діючи умисно, з силою почав завдавати удари руками та ногами по різним частинам тіла, від чого ОСОБА_5 впав на землю.
Спостерігаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_5 не чинить будь-якого опору, Омар Бін Джамал Бін Мактуф, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на позбавлення життя іншої людини, почав ногами наносити невизначену кількість ударів в область тулуба та обличчя ОСОБА_5 . Від отриманих тілесних ушкоджень останній помер на місці. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_10 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду – без змін. 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року і призначити новий розгляд у суді першої або апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилається на те, що суд першої інстанції незаконно визнав його винним у вчиненні інкримінованого злочину та врахував як обставину, що обтяжує покарання, вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись лише на показання свідків, які протягом декількох днів вживали алкогольні напої та не могли реально сприймати обставини. 
Крім того, зазначає, що судом було визнано недопустимими доказами оригінал та копії довідки, згідно з якими в приймальному відділенні лікарні черговим лікарем був встановлений факт наявності алкогольного сп`яніння обвинуваченого. 
Таким чином, на його думку, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення лише показаннями свідків, які в порушення ст. 96 КПК України є недостовірними та не можуть бути визнані як допустимі докази, а суд апеляційної інстанції на вказані порушення уваги не звернув, постановивши незаконне та необґрунтоване рішення.
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Щодо доводів ОСОБА_4 про те, що досліджені докази не підтверджують його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а в основу обвинувального вироку покладені лише недостовірні показання свідків,колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
Зі змісту ухвали апеляційного суду від 09 листопада 2021 року вбачається, що доводи касаційної скарги засудженого за змістом здебільшого є аналогічними доводам його апеляційної скарги та скарги його захисника ОСОБА_10 .
Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи ОСОБА_4 та його захисника, обґрунтовано вказав, що висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.
Зокрема вина  ОСОБА_4  підтверджується покладеними в основу вироку показами самого засудженого, який підтвердив, що 07 квітня 2018 року перебував у будинку, де вбили ОСОБА_5 .
Також в основу обвинувального вироку покладено показання свідка                    ОСОБА_9 , який підтвердив факт вживання засудженим алкогольних напоїв та вказав, що особисто бачив, як засуджений наносив удари ногами по голові і тілу потерпілого; свідка ОСОБА_7 , яка є господарем домоволодіння і в засіданні підтвердила, що всі присутні, у тому числі і засуджений, вживали алкогольні напої; свідка ОСОБА_11 , яка також підтвердила що ОСОБА_4 вживав алкогольні напої, а також вказала про тривалий конфлікт між засудженим та потерпілим, неприязні відносини між ними та агресивну поведінку засудженого. 
Свідок ОСОБА_12 , який працював на посаді начальника кримінальної поліції Іванківського ВП Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеській області та виїжджав на місце злочину, пояснив, що біля трупа було багато крові і виявлені сліди взуття. Вже у відділку поліції він побачив засудженого, на одязі якого були сліди крові, а сліди від його взуття були схожі на ті, що він бачив біля трупа. Затриманий був у стані алкогольного сп`яніння і казав, що нічого не пам`ятає.
Окрім того, в основу обвинувального вироку судом покладено інші докази, яким надана відповідна оцінка, зокрема:
-  витяг з кримінального провадження № 12018160290000107 з якого вбачається, що 07 квітня 2018 року до ЄРДР було внесено запис про злочин, вчинений у домоволодінні           АДРЕСА_1 , й діяння кваліфіковане за ч.1 ст. ст. 115 КК України;
-  виписка ЄО № 817 від 07 квітня 2018 року, згідно з якою до чергової частини надійшло повідомлення з Іванівської ЦРЛ, що в приватному будинку     АДРЕСА_1 виявлено труп  ОСОБА_5  зі слідами насильницької смерті;
-  протокол огляду місця події від 07 квітня 2018 року, згідно з яким в присутності понятих було оглянуто будинок, де був виявлений трупОСОБА_5  з численними тілесними ушкодженнями;
-  протокол огляду трупа  ОСОБА_5  від 07 квітня 2018 року, відповідно до якого в присутності понятих за участю судово-медичного експерта ОСОБА_13 було виявлено на тілі трупа тілесні ушкодження у вигляді переломів ребр з другого по восьме, перелом грудної клітки та інші тілесні ушкодження;
-  акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 50 від 04 травня 2018 року, відповідно до якого смерть  ОСОБА_5  перебуває в прямому причинному зв`язку з наявними ушкодженнями та настала в результаті шоку, якийрозвинувся у перебігу травматичного процесу;
-  акт судово-токсологічного дослідження трупа  ОСОБА_5 , згідно з яким в крові виявлено 1,73% етилового спирту, що може відповідати середньому ступеню сп`яніння;
-  акт судово-медичного обстеження лікаря-імунолога № 411/50 від 12квітня 2018 року про проведення дослідження групи крові трупа   ОСОБА_5 , яка відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В системою АВО;
-  висновки імунологічної експертизи № 497 від 22 червня 2018 року, відповідно до яких на спортивних штанах, парі кросівок, які належать підозрюваномуОмар Бін Джамал Бін Мактуфу, виявлено кров людинигрупи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Не виключається походження крові від потерпілого   ОСОБА_5  та від підозрюваного, у разі наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечою на момент події, та виключається походження від  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та    ОСОБА_14 ;
-  висновки судово-медичної експертизи № 334 від 31 липня 2018 року, згідно з якими на штанах  ОСОБА_4  виявлені ділянки просочування, які утворені внаслідок просочування матеріалу темно-червоною рідиною, схожою на підсохлу кров. На поверхні матеріалу кросівок виявлені сліди, що мають групові ознаки бризок, які утворені внаслідок падіння темно-червоної рідини, схожої на підсохлу кров.
Спростовуючи доводи щодо відсутності доказів перебування засудженого у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з визнанням недопустимим доказом довідки чергового лікаря про встановлення факту алкогольного сп`яніння, суди обґрунтовано вказали, що зазначене підтверджується показаннями свідків, які чітко вказали про вживання засудженим алкогольних напоїв і його перебування у стані алкогольного сп`яніння. 
Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 лютого 2020 року (справа № 643/20474/15-к; провадження № 51-8622км18).
Оцінивши всі докази, покладені в основу вироку, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується й колегія суддів Верховного Суду.
Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційних скарг засудженого та захисника, які здебільшого є аналогічними доводам касаційної скарги, й обґрунтовано залишив апеляційні скарги без задоволення. 
Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги засудженого та доданих до неї матеріалів не убачається підстав для її задоволення, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною засудженого ОСОБА_4 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: 
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                      ОСОБА_3