ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7850/19 Головуючий в І інстанції: Прохоренко В.В.
Номер провадження: 22-ц/819/275/22 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого             Майданіка В.В.,
        суддів:                 Бездрабко В.О.,
                                Орловської Н.В.
        секретар               Юськів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Салтана Руслана Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року, у складі судді Прохоренко В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , третя особа: Херсонська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою,
В С Т А Н О В И В :

17 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 1090,00 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виділення йому у користування земельної ділянки площею 91,0 кв.м, співвласникам домоволодіння - земельну ділянку площею 900,00 кв.м, а земельну ділянку площею 99,00 кв.м - загального користування для всіх співвласників, відповідно до висновку судового експерта Ларченко Г.В. № 13/19 від 28.03.2019 року.

Позов обґрунтований наступним. 
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2014 року йому належала 1/10 частина домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року розмір його частки в спірному домоволодінні було змінено з 1/10 частини на 12/100 частин, про що було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 14724642, реєстраційний номер нерухомого майно: 405484565101.
Домоволодіння АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці площею 1090 кв.м, виділеній рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 786 від 07.09.1958 року.
На даний час з усіма співвласниками не досягнута угода про порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності.
Не порушуючи прав співвласників, він (тобто позивач) звернувся до судового експерта Ларченко Г.М. щодо визначення порядку землекористування за вказаною адресою. За даним зверненням був складений висновок земельно-технічного дослідження № 34/18 від 30.11.2018 року.
За його заявою від 25.03.2019 року вказаний експерт, склавши висновок земельно-технічного експертного дослідження № 13/19 від 28.03.2019 року, повторно визначив порядок землекористування за вказаною адресою у зв`язку з одержанням нової топографічної зйомки. 
За вказаним висновком № 13/19 від 28.03.2019 року йому повинно бути виділено в натурі у користування земельну ділянку площею 91,0 кв.м (у тому числі 78,0 кв.м під будівлями) разом з будівлями, з спільним виходом на вул. Пушкінська через хвіртку НОМЕР_1 , яку він фактично використовує. Встановлений порядок землекористування відповідає фактичному розміру частки власності кожного з співвласників, а саме позивачем використовується земельна ділянка площею 91 кв.м, а відповідачами - 900,0 кв.м та 99,0 кв.м - загального користування для всіх співвласників.
Пославшись на ст.ст.88, 120 ЗК України, просив задовольнити позов.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.05.2019 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.73 т.1).

       Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2019 року за клопотанням позивача та виходячи з долученого Свідоцтва про смерть ОСОБА_12 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні (а.с.105 т.1) (а.с.101 т.1) було замінено відповідача ОСОБА_12 належним відповідачем - ОСОБА_3 (а.с.107 т.1).

       13.02.2020 року адвокат Салтан Руслан Володимирович, діючий від імені відповідачки ОСОБА_11 , подав відзив на позовну заяву, у якому просив провадження у справі закрити, пославшись на таке.
       Вказав, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року, долученим до позовної заяви, яке набрало законної сили 08.09.2015 року, позивачу виділено в натурі 12/100 частин домоволодіння, а у встановленні порядку користування земельною ділянкою було відмовлено.
       Зазначив, що на земельній ділянці за вказаною адресою наявне самочинне будівництво нерухомого майна (відображено у технічному паспорті, наявному в матеріалах справи). Тому до вирішення питання щодо знесення самочинного будівництва неможливо встановлення порядку користування даною земельною ділянкою.
Також вказав, що на розгляді Херсонського міського суду знаходяться справи за позовами осіб - співвласників домоволодіння до інших співвласників щодо виділу частки домоволодіння в натурі. Це справи № 766/25749/18 за позовом ОСОБА_3 , № 766/14464/19 за позовом ОСОБА_10 , № 766/14679/19 за позовом ОСОБА_7 , № 766/14198/19 за позовом ОСОБА_4 . 
Не виключено, що в результаті розгляду вказаних справ розміри часток співвласників у вказаному домоволодінні по АДРЕСА_1 можуть бути змінені та будуть відрізнятися від наявних у правовстановлюючих документах всіх співвласників, у тому числі і позивача ОСОБА_2 (а.с.151-152 т.1).
Від семи з десяти відповідачів, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю, кожен з них зазначив, що проти позову не заперечує (а.с.181-198 т.1).

Від решти трьох відповідачів ( ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 ) таких заяв не надходило.

У поданій до суду 29.12.2020 року відповіді на відзив позивач ОСОБА_2 просить його позов задовольнити повністю. 
При цьому зазначив, що у справі № 667/9015/14-ц він просив виділити йому належну частину домоволодіння, а земельну ділянку залишити у спільному користуванні. В частині позовної вимог про залишення земельної ділянки у спільному користуванні суд відмовив, оскільки відповідно до рішення міськвиконкому № 786 від 07.09.1953 року вказана земельна ділянка перебуває у загальному користуванні співвласників будинку і її (призначення) не змінювалося.
Водночас, у цій справі він просить встановити порядок користування земельною ділянкою шляхом виділення йому земельну ділянку площею 91,0 кв.м, а відповідачам - 900,0 кв.м та 99,0 кв.м - загального користування для всіх співвласників.
Виходячи з наведеного, відсутні підстави для закриття провадження у справі.
Також зазначив, що запропонований експертом Ларченко Г.І. варіант порядку користування земельною ділянкою не ущемляє законні прав будь-кого із співвласників будинку, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним правилам (а.с.215-217 т.1). 

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2021 року підготовче провадження у цій справі було закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.228 т.1). 

Оскаржуваним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року позов було задоволено. Суд вирішив: 
--- визначити наступний порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 ;
--- виділити ОСОБА_2 з часткою 12/100 в користування земельну ділянку 91,0 кв.м (в тому числі 78.0 кв.м під будівлями) разом з будівлями, з спільним виходом на вул. Пушкінська через хвіртку НОМЕР_1 (зображено в додатку №2 висновку зеленим кольором);
--- земельну ділянку площею 99,0 кв.м залишити у користуванні для всіх співвласників з спільним виходом на вул. Пушкінська через хвіртку НОМЕР_1 (зображено на додатку №2 перехресним штрихуванням);
--- земельну ділянку площею 900,00 кв.м залишити в загальному користуванні всіх співвласників крім ОСОБА_2 (зображено на додатку №2 білим кольором).

Задовольняючи позов та пославшись, зокрема, на положення ч.1 ст.318 ЦК України та ст.ст.88, 120 ЗК України, суд першої інстанції виходив з того, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч.5 ст.319 ЦК України).
Також суд виходив з того, що відповідно до висновку № 13/19 від 28.03.2019 року судової земельно-технічної експертизи експерта Ларченко Г.І. пропонується виділити в натурі у користування позивачу ОСОБА_2 земельну ділянку площею 91,0 кв.м (в тому числі 78.0 кв.м під будівлями) разом з будівлями, з спільним виходом на вул. Пушкінська через хвіртку НОМЕР_1 (зображена в додатку №2 зеленим кольором), що менша ніж йому належить до виділу на 8,0 кв.м, та яка відповідає первісній частці (10/100). 

На вказане рішення адвокатом Салтаном Русланом Володимировичем, діючим від імені відповідачки ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому скаржник послався на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.
Зокрема, зазначив, що суд не прийняв до уваги рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року, яке набрало законної сили 08.09.2015 року, яким позивачу ОСОБА_2 було виділено в натурі 12/100 частин домоволодіння, а у встановленні порядку користування земельною ділянкою було відмовлено. Тобто, між цими ж сторонами розглянутий спір про той самий предмет і з тих самих підстав, що відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, є підставою для закриття провадження у справі.
Також вказав, що судом не було враховано того, що виділення в користування позивача земельної ділянки 91,0 кв.м (в тому числі 78,0 кв.м під будівлями), на якій розташоване належне позивачу самочинне будівництво, що встановлено рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року, фактично є узаконенням вказаного самочинного будівництва та не узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15.05.2017 року у справі № 6-841цс16, від 01.11.2017 року у справі № 6-2454цс16, від 20.05.2020 року у справі № 127/21769/16. При цьому ч.ч.2 і 4 ст.120 ЗК України не врегульовує питання набуття права власності на самочинно збудоване майно.

У своєму відзиві решта 9 відповідачів, крім скаржниці ОСОБА_1 , просять апеляційну скаргу залищити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу вдруге було призначено до апеляційного розгляду на 01.02.2021 року о 13-30 годині, однак, крім позивача, решта учасників справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися. Від адвоката Салтана Р.В., діючого від імені відповідачки  ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Аналогічна заява надійшла і від представника третьої особи Херсонської міської ради Зеленіної С.М. Решта учасників не повідомила суд про причини своєї неявки. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке. 

Фактичні обставини, встановлені судом

Домоволодіння АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної часткової власності.

На підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 786 від 07.09.1958 року за вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 1090,0 кв.м (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2014 року позивачу ОСОБА_2 належала 1/10 частина вказаного домоволодіння, яке є об`єктом права спільної часткової власності (а.с.6).

У провадженні Комсомольського районного суду м. Херсона перебувала цивільна справа № 667/9015/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 про виділ частки житлового будинку в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням вказаного суду від 19.03.2015 року в зазначеній справі № 667/9015/14-ц позов було задоволено частково, було виділено в натурі співвласнику з часткою 10/100 в домоволодінні АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 частину житлового будинку літ. Б (прим. № 5-2, заг. пл. 5,8 кв.м), Б2 (прим. № 5-1, 5-5, заг. пл. (13,9+7,6=21,5кв.м), з прибудовою літ. б2 (прим. VІ, VІІІ, заг. пл. (2,8+10,7=13,5 кв.м), загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житлової площі 19,7 кв.м. Вказаним рішенням частка останнього у вищевказаному домоволодінні змінена з 10/100 на 12/100 (а.с.9 т.1).

Зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції також встановлено, що  інша частина вказаного домоволодіння належить: 34/300 - ОСОБА_4 , 1/12 - ОСОБА_9 , 1/6 - ОСОБА_1 , 1/10 - ОСОБА_10 , 1/15 - ОСОБА_8 , 1/15 - ОСОБА_7 , 8/200 - ОСОБА_6 , 8/200 - ОСОБА_5 , 14/200 - ОСОБА_3 , 1/12 - ОСОБА_11 .

Це також підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи на будинковолодіння, яка була досліджена в суді першої інстанції, та технічного паспорту, складеного КП "ХБТІ" ХОР від 26.062014 року (а.с.42-45 т.1).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 08.09.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_11 було задоволено частково. Вказане вище рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 березня 2015 року було змінено в частині способу виділу частки. Було стягнуто з ОСОБА_2 в рахунок компенсації зменшення часток решти співвласників на користь ОСОБА_9 - 682 грн, ОСОБА_11 - 682 грн, ОСОБА_1 - 1364 грн, ОСОБА_10 - 835 грн, ОСОБА_8 - 568 грн, ОСОБА_7 - 568 грн, ОСОБА_5 - 341 грн, ОСОБА_6 - 341 грн, ОСОБА_12 - 1213 грн. В решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін (а.с.50-51 т.1).

Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу. 

Вказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій оприлюднені в ЄДРСР.
На підставі вказаних судових рішень стосовно належності позивачу 12/100 часток спірного домоволодіння було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 14724642, реєстраційний номер нерухомого майно: 405484565101. Це вбачається з Інформації щодо об`єкта нерухомого майна з різних реєстрів (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), сформованої 15.12.2017 року (а.с.11-13 т.1).

Вказаними рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 08.09.2015 року у справі № 667/9015/14-ц встановлено, що судове рішення у частині визначення способу виділу збільшеної частки позивача належить змінити і стягнути на користь решти співвласників, частка яких зменшилась із 90/100 до 88/100 у домоволодінні, грошову компенсацію пропорційно належним їм часткам у спільній частковій власності, із яких частки: ОСОБА_9 - 0,08; ОСОБА_11 - 0,08; ОСОБА_1 - 0,16; ОСОБА_10 - 0,1; ОСОБА_8 - 0,065; ОСОБА_7 - 0,065; ОСОБА_5 - 0,04; ОСОБА_6 - 0,04; ОСОБА_12 - 0,14; ОСОБА_14 - 0,11. 

Крім того, до справи долучено три рішення Херсонського міського суду Херсонської області, ухвалені у 2020 році відносно вказаного домоволодіння:
1) Рішення від 03.09.2020 року у справі № 766/14198/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 про виділ домоволодіння в натурі.
Вказаним рішенням виділено у власність   ОСОБА_4 в натурі частку майна в спільній частковій власності - 9/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з частини житлового будинку літ. "В" в складі приміщень: №7-1 коридор площею 2,1 кв.м, №7-1а санвузол площею 2,7 кв.м, №7-2 кухня площею 6,5 кв.м, №7-3 житлова кімната площею 14,5 кв.м, №7-4 житлова кімната площею 6,8 кв.м, №7-5 житлова кімната 14,9 кв.м, загальною площею 47,5 кв.м, в тому числі житлової площі 36,2 кв.м.; а також господарські будівлі та споруди: літ. Ж сарай, №4 34/300 частин водопроводу, №2 34/300 часток хвіртки, та відповідно визнати за нею право власності як на самостійний об`єкт права власності. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 на вищезазначене виділене майно (а.с.223-224 т.1).
2) Рішення від 05.08.2020 року у справі № 766/14679/19 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності.
Вказаним рішенням виділено ОСОБА_7 в натурі частку майна в спільній частковій власності - 19/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: приміщень 6-2 (кухня) площею 6,3 м2, приміщення 6-3 (житлове) площею 9,1 м2, приміщення 6-5 (житлове) площею 12,3 м2, приміщення І (сіни) площею 7,2 м2, приміщення ІІ (кухня) площею 13,3 м2, приміщення ІІІ (санвузол) площею 8,2 м2, приміщення ІV (передпокій) площею 2,5 м2 у житловому будинку літ. "В", всього 58,9 м2, в тому числі житлова 21,4 м2, ганое, 1/15 частина водопроводу №3, 1/15 частина хвіртки НОМЕР_1 та відповідно визнати за нею право власності як на самостійний об`єкт права власності. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_7 на вищезазначене виділене майно (а.с.221-222 т.1).
3) Рішення від 31.08.2020 року у справі № 766/25749/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Вказаним рішенням позов було задоволено повністю, за ОСОБА_3 було визнано право власності на 14/200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 . Також за ОСОБА_3 було визнано право власності на 14/200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 (а.с.219-220 т.1).

Усі зазначені судові рішення оприлюднені в ЄДРСР.

Відповідно до висновку земельно-технічного експертного дослідження № 13/19 від 28.03.2019 року, складеного судовим експертом Ларченко Галиною Іванівною на замовлення позивача ОСОБА_2 , пропонується:
--- виділити в натурі у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 91,0 кв.м (в тому числі 78.0 кв.м під будівлями) разом з будівлями, з спільним виходом на вул. Пушкінська через хвіртку НОМЕР_1 (зображена в додатку № 2 зеленим кольором), що менша ніж йому належить до виділу на 8,0 кв.м.
--- земельну ділянку площею 99,0 кв.м залишити у користуванні для всіх співвласників з спільним виходом на вул. Пушкінська через хвіртку НОМЕР_1 (зображено на додатку №2 перехресним штрихуванням);
--- земельну ділянку площею 900,00 кв.м залишити в загальному користуванні всіх співвласників крім ОСОБА_2 (зображено на додатку № 2 білим кольором) (а.с.18-33 т.1).

       Вказаний висновок зазначає, що даний варіант порядку користування земельною ділянкою відповідає реальному виділу 12/100 частин у домоволодіння для ОСОБА_2 згідно рішенню Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року. Фактично у користуванні позивача знаходиться земельна ділянка площею 91,0 кв.м, що на 8,0 кв.м менше, ніж йому належить до виділу.

       Пропонований варіант порядку користування земельною ділянкою не ущемляє законні прав будь-кого із співвласників будинку, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним правилам.

       Вказаний варіант складено на вирішення експертного дослідження питання: виділити частину в натурі та визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 для співвласника ОСОБА_2 , з первісною часткою 10/100, та враховуючи рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року у справі № 667/9015/14-ц.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції
У попередніх власників право користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 виникло на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 786 від 07.09.1958 року. 

При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати ст.30 ЗК Української РСР 1990 року до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. 

Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст.120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. 

До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі статтею 377 ЦК України, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК України Законом України від 27 квітня 2007 року і згідно зі статтею 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. 

В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. 

Частиною 2 ст.90 ЗК Української РСР 1970 року встановлено, що при переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. 

Відповідно до положень ст.91 ЗК Української РСР 1970 року:
--- особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. (частина 1);
--- наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою (частина 2);
--- угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок (частина 3).

       Таким є висновок Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 року у справі № 127/21769/16.

Позивач є власником 12/100 частин домоволодіння будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2014 року. 

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року у справі № 667/9015/14-ц було виділено в натурі позивачу з часткою 10/100 в домоволодінні АДРЕСА_1 частину житлового будинку літ. Б (прим. № 5-2, заг. пл. 5,8 кв.м), Б2 (прим. № 5-1, 5-5, заг. пл. (13,9+7,6=21,5кв.м), з прибудовою літ. б2 (прим. VІ, VІІІ, заг. пл. (2,8+10,7=13,5 кв.м), загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житлової площі 19,7 кв.м. Вказаним рішенням частка останнього у вищевказаному домоволодінні змінена з 10/100 на 12/100.

Матеріалами інвентаризаційної справи та технічним паспортом підтверджено, що іншими співвласниками будинку за вказаною адресою відповідно до часток є відповідачі у справі. Рішеннями судів, ухваленими відповідно 03.09.2020 року у справі № 766/14198/19 та 05.08.2020 року у справі № 766/14679/19, також були виділені частки співвласникам будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Частиною 1 ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні ст.88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

За правилом ч.2 ст.120 ЗК України в редакції, чинній на час набуття позивачем права власності на 10/100 частин домоволодіння, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до чинної редакції вказаної норми закону у разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що перебував у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо попередньому власнику у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому розмірі.

При відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка переглядається, слід враховувати наступне.

Згідно ч.4 ст.120 ЗК України в редакції, чинній на час набуття позивачем права власності на 10/100 частин домоволодіння, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Аналіз змісту норм ст.120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Відповідно до вказаних норм визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду, та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.4 ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень ст.120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. 

Відповідно до ч.1 ст.318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю застосовуються і до майнових прав на майно (зокрема, права користування земельною ділянкою).

Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч.5 ст.319 ЦК України).
Частиною 2 ст.103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням

При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстави відсутні, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16, підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив, більш того, аналогічний висновок викладено і в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 127/21769/16.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з урахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил (пункт 181 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ").

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він дійшов при додержанні норм процесуального права та правильному застосуванні норм матеріального права. Суд дослідив усі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов до свого обґрунтованого висновку про задоволення позову.

У цій справі суд першої інстанції, задовольняючи позов, визначив порядок користування вказаною земельною ділянкою відповідно до висновку земельно-технічного експертного дослідження № 13/19 від 28.03.2019 року, складеного судовим експертом Ларченко Галиною Іванівною на замовлення позивача ОСОБА_2 . Вказаний висновок визначив єдиний варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою за вказаною адресою з виділенням позивачу ОСОБА_2 з часткою 12/100 в користування земельну ділянку 91,0 кв.м. (в тому числі 78.0 кв.м. під будівлями) разом з будівлями, з спільним виходом на вул. Пушкінська через хвіртку НОМЕР_1 (зображено в додатку №2 висновку зеленим кольором). Земельну ділянку площею 99,0 кв.м. залишити у користуванні для всіх співвласників з спільним виходом на вул. Пушкінська через хвіртку НОМЕР_1 (зображено на додатку №2 перехресним штрихуванням). Земельну ділянку площею 900,00 кв.м залишити в загальному користуванні всіх співвласників крім ОСОБА_2 (зображено на додатку №2 білим кольором).

Вказаний варіант порядку користування земельною ділянкою відповідає реальному виділу 12/100 частин у домоволодіння для ОСОБА_2 згідно рішенню Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року, відповідно до його первісної частки у 10/100 частин, виділяє фактично у користування позивача земельну ділянку площею 91,0 кв.м, що на 8,0 кв.м менше, ніж йому належить до виділу.

       Пропонований варіант порядку користування земельною ділянкою не ущемляє законні прав будь-кого із співвласників будинку, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним правилам. Адже цей варіант не позбавляє сторони, зокрема скаржницю ОСОБА_1 й інших відповідачів, права безперешкодного доступу до конструктивних елементів і споруд, зовнішніх стін будинку, які знаходяться в їхній власності, можливості обслуговування та поточного ремонту стін будинку.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає. Крім скаржниці, усі решта відповідачів погодилися з цим рішенням суду, більшість з них визнавали позов та просили розглянути справу за їх відсутності.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та є такими, що висновків суду не спростовують.
Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на неврахування судом того, що спір між цими ж сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав вже розглянутий, що відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, є підставою для закриття провадження у справі. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що посилання скаржника на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року у справі № 667/9015/14-ц, яке набрало законної сили 08.09.2015 року, яким позивачу ОСОБА_2 було виділено в натурі 12/100 частин домоволодіння, а у встановленні порядку користування земельною ділянкою було відмовлено, є недоречним. Адже у справі № 667/9015/14-ц позивач просив виділити йому належну частину домоволодіння, а земельну ділянку залишити у спільному користуванні. В частині позовної вимог про залишення земельної ділянки у спільному користуванні суд відмовив, оскільки відповідно до рішення міськвиконкому № 786 від 07.09.1953 року вказана земельна ділянка перебуває у загальному користуванні співвласників будинку і її (призначення) не змінювалося. Водночас, у цій справі позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою шляхом виділення йому земельну ділянку площею 91,0 кв.м, а відповідачам - 900,0 кв.м та 99,0 кв.м - загального користування для всіх співвласників. Тобто, у цій справі та у справі № 667/9015/14-ц є різними предмет спору. 
Також підлягають відхиленню й посилання скаржника на т, що виділення в користування позивача відповідної земельної ділянки, на якій розташоване належне позивачу самочинне будівництво, що встановлено рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року, фактично є узаконенням вказаного самочинного будівництва. При цьому суд апеляційної інстанції вважає таке твердження скаржника помилковим, адже виділення земельної ділянки у користування жодним чином не може узаконити самочинне будівництво, якщо таке є. Також вказане оскаржуване рішення не суперечить правовими висновками Верховного Суду України та Верховного Суду, викладеними у постановах від 15.05.2017 року у справі № 6-841цс16, від 01.11.2017 року у справі № 6-2454цс16, від 20.05.2020 року у справі № 127/21769/16.

Висновки суду апеляційної інстанції 

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Салтана Руслана Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови -  02 лютого 2022 року.

Головуючий                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді:                                                _ _ _ _ _ _ _ _ _          В.О. Бездрабко
        
                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _          Н.В. Орловська