Номер провадження: 33/813/1366/21
Номер справи місцевого суду: 523/12331/21 
Головуючий у першій інстанції Шкуренков Н.В. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10.12.2021 року                                                                  м. Одеса

       Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря судового засідання Тищенко М.В.,
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ювченка Андрія Васильовича на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2021 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 9 місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Ювченко Андрій Васильович подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2021 року і постановити нову постанову, якою закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що апелянт не згодний із постановою районного суду, у зв`язку з невідповідністю висновків районного суду обставинам справи та через порушення районним судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт посилається, що під час розгляду справи судом жодного разу належним чином не повідомлено сторони про дату та час розгляду справи та проігноровано клопотання про проведення відеоконференції. Судом незаконно відмовлено у клопотанні про перенесення розгляду справи до Миколаївської області, не розглянуто клопотання та заяви щодо виклику та допиту свідків у справі. Також, апелянт вказує, що постанова суду винесена не 09.09.2021 року, зазначений документ підготовлений 20.09.2021 року та зареєстрований в ЄДРСР – 22.09.2021 року, тобто після 17.09.2021 року, отже з моменту вчинення зазначеного діяння сплив тримісячний строк та провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП. 
Сторона захисту вказує, що в постанові хибно зазначено, що потерпілий впізнає водія, але якого саме незрозуміло, оскільки у судовому засіданні потерпілий зазначив, що не бачив, хто саме перебував за кермом авто, та у зазначеній обстановці неможливо було бачити водія. Також, апелянт посилається на те, що поза увагою залишилась вимога захисту надати ОСОБА_2 документи, які підтверджують право на керування транспортними засобами, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з напівпричепом. До матеріалів справи зазначені документи взагалі не долучені. Суд проігнорував клопотання подані стороною захисту щодо закриття зазначеної справи та у постанові не зазначив підстави відмови. Суд незаконно послався на неналежний доказ - роздруківку щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 26.08.2020 року, яка ніким не підписана та на ній відсутня печатка. 
Апелянт наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017573 складений неуповноваженою особою, зокрема невірно зазначено посаду особи. Крім того, матеріали про вчинення адміністративного правопорушення оформлювали інспектори поліції Жуковський М. та ОСОБА_3 17.06.2021 року, проте 23.06.2021 року зазначений адміністративний матеріал за невідомих підстав отримав ОСОБА_4 . 
Також, по суті правопорушення апелянт вказує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП незрозуміло, яке порушення правил дорожнього руху допустив водій ОСОБА_1 , у схемі ДТП незрозумілі обставини дорожньо-транспортної пригоди. 
Як зазначає апелянт, у порушення порядку складання адміністративного протоколу в даному протоколі не зазначено анкетних даних водія транспортного засобу марки «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, державний номер НОМЕР_2 . Матеріали справи не підтверджують факт екстреного гальмування на слизькій дорозі. До матеріалів справи не долучено довідку щодо спричиненого збитку. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що свідки та потерпілі відсутні. Протокол про адміністративне правопорушення не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, що унеможливлює її віднесення до порушень правил дорожнього руху. Отже, апелянт вказує про недопустимість посилання як на доказ, на протокол про адміністративне правопорушення. 
Також, сторона захисту вважає недопустимими доказами пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , оскільки ці пояснення складенні у вигляді рукописної інформації, яка написана нерозбірливим почерком, суть пояснення не зрозуміла, не зазначено, хто відібрав пояснення, немає підпису співробітника поліції, який опитав та не зазначено його посаду. 
Також, апелянт заперечує, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, та вказує, що долучені роздруківки АМТ (МВС) не являються офіційним документом та взагалі не підписані та не мають відбитку печатки, до матеріалів справи не долучений жодний доказ щодо права власності/користування на транспортний засіб та напівпричіп, які зазначені у протоколі. Апелянт наголошує, що пояснення ОСОБА_1 не являється допустимим доказом, який підтверджує факт перебування його за кермом на місці ДТП, оскільки пояснення оформлено неналежним чином, відсутні дані співробітка поліції, хто відбирав пояснення, та не зазначено, що ОСОБА_1 ознайомився з поясненнями та у нього відсутні заяви та доповнення. Також, в апеляційній скарзі зазначено, що рапорт співробітника поліції, який міститься в матеріалах справи, не являється допустимим доказом по справі, він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Отже, з підстав наведеного сторона захисту стверджує, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи, судом повинні витлумачені на його користь. 
Судове засідання суду апеляційної інстанції здійснювалось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Ювченка А.В.
Дослідивши уважно матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з підстав, зазначених у цій постанові.
Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Оскаржувана постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вина правопорушника доведена наявними в матеріалах справи доказами.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи вбачається наступне.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017573 від 23.06.2021 року водій ОСОБА_1 17 червня 2021 року о 16 годині 00 хвилин в м. Одесі по вул. Паустовського, 11/7 керував транспортним засобом марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «Lecitrailer», реєстраційний номер НОМЕР_4 , при зміні напрямку руху під час перестроювання не переконався в безпеці маневру, не дав перевагу транспортному засобу марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Пактон», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого останній в ході екстреного гальмування на слизькій дорозі втратив керування та здійснив наїзд на металевий відбійник, та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП (а. с. 1). 
Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017574 від 23.06.2021 року, ОСОБА_1 17.06.2021 року у м. Одесі по вул. Паустовського, 11/7, керуючи транспортним засобом марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «Lecitrailer», реєстраційний номер НОМЕР_4 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце пригоди (а. с. 2).
Отже, за наданими матеріалами встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП. 
Так, диспозиція статті 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Тобто, умовою притягнення особи до відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою Правил дорожнього руху України, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху України і виявленими пошкодженнями.
Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017573 від 23.06.2021 року обставини підтверджуються:
-схемою місця ДТП, яка сталася 17.06.2021 року о 15 год. 56 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Паустовського, 11/7, з якої вбачається, що у наслідок ДТП вантажний автомобіль марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , отримав зовнішні пошкодження, а саме пошкодження переднього бамперу, дверей водія, передньої лівої фари, передньої правої фари, лівого крила, повітрязаборнику, спойлер кабіни деформація кабіни, стойки кабіни (а. с. 5); 
-роздруківкою АРМ 102, відповідно до якої 17.06.2021 року о 16-03 год. ОСОБА_6 зателефонував оператору «102» та повідомив про скоєння ДТП за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, та за змістом повідомлення встановлено, що фура з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_6 , поїхала з місця скоєння ДТП на виїзді з м. Одеса в бік с. Коблеве. На місце ДТП прибув сержант поліції ОСОБА_7 (а. с. 3);
-рапорт від 17.06.2021 року від інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Жураковського М. на ім`я начальника УПП в Одеській області ДПП, з якого вбачається, що 17.06.2021 року працівники поліції отримали виклик про ДТП без травмованих, у зв`язку з чим прибули на місце виклику, де до працівників поліції звернувся ОСОБА_2 , який пояснив, що він рухався по вул. Миколаївська дорога від вул. Паустовського у напрямок м. Миколаїв, за адресою вул. Паустовського, 11/7, керуючи транспортним засобом марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Пактон», реєстраційний номер НОМЕР_5 , у крайній лівій смузі. Перед регульованим пішохідним переходом вантажний транспортний засіб білого кольору з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_6 , рухаючись в крайній правій смузі, почав різко перестроюватись у крайню ліву смугу, чим створив аварійну обстановку, та вищевказаний транспортний засіб, щоб уникнути ДТП, почав різко гальмувати та різко вивертати кермо ліворуч, та здійснив зіткнення з дорожнім металевим огородженням. Транспортний засіб, який вчинив аварійну ситуацію, поїхав по вул. Миколаївська дорога у бік м. Миколаєва. Згідно даного рапорту інспектор просив направити матеріали ДТП до відділу розшуку ОМД (а. с. 4); 
-витяг з бази МВС, відповідно до якої напівпричепом марки «Lecitrailer» з реєстраційним номером НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 (а. с. 8); 
-витяг з бази МВС (карточка по автомобілю), відповідно до якої ОСОБА_1 також належить вантажний автомобіль марки «DAF», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а. с. 7); 
-витяг з бази МВС (адмінпрактика), згідно якого ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 , скоїв 26.08.2020 року вчинив порушення Правил дорожнього руху України, за що на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу (а. с. 9); 
-пояснення, надані 22.06.2021 року ОСОБА_5 , відповідно до яких він 17.06.2021 року приблизно в 16-00 год. рухався на своєму автомобілі в бік м. Одеса. При цьому він побачив, як по вул. Паустовського в напрямку м. Миколаєва сталася ДТП, а саме: попереду автомобіля марки «Volvo», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , з причепом марки, реєстраційний номер  НОМЕР_5 , що рухався в бік м. Миколаєва у крайньому лівому ряді, з крайнього правого рядку різко почав перестроюватись інший автомобіль, реєстраційний номер  НОМЕР_3 , з причепом, реєстраційний номер  НОМЕР_4 , у результаті чого водію автомобіля, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , довелося різко загальмувати, щоб уникнути ДТП, проте при різкому гальмуванні автомобіль, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , з причепом марки, реєстраційний номер  НОМЕР_5 , викинуло на металевий роздільник, в результаті чого даний автомобіль, причеп і металевий роздільник зазнали пошкодження.  ОСОБА_5  поспішив на допомогу водію автомобілю, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який постраждав, проте з водієм все було в порядку. Водій, який спровокував ДТП, зупинився в лівому ряду за 30 метрів, тоді водій автомобілю, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який постраждав, пішов до нього. Проте, водій поїхав з місця ДТП в бік м. Миколаєва, спостерігаючи те, що відбувається, у дзеркала заднього виду. ОСОБА_5 запропонував догнати його, проте оскільки на дорозі був затор і дорога була перекрита, вони не змогли це зробити (а. с. 10); 
-пояснення, надані 22.06.2021 року ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 17.06.2021 року приблизно в 16-00 год. він керував транспортним засобом марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_5 , за адресою: м. Одеса, вул. Паустровського у бік м. Миколаєва, рухався в крайній лівій смузі, по-переду в крайній правій смузі приблизно в десяти метрах рухався вантажний транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який не переконавшись в безпечності маневру, несподівано почав перестроюватись в ліву смугу, чим спричинив аварійну ситуацію, у зв`язку з чим ОСОБА_2 вимушений був екстрено гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб запобігти ДТП із даним транспортним засобом, проте в зв`язку з поганими погодними умовами дорога була слизька, в результаті чого, транспортний засіб ОСОБА_2 понесло в металевий, розділювальний відбійник. Транспортний засіб марки «Volvo», з причепом, що належать ОСОБА_2 , та відбійник зазнали механічні пошкодження. Водій транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який спровокував ДТП, зупинився зліва від місця події за 30 метрів та спостерігав у дзеркало за тим, що трапилось. ОСОБА_2 вийшов з кабіни автомобіля і пішов до нього, не дійшовши 10 метрів, даний водій поїхав з місця ДТП (а. с. 11); 
-пояснення, надані 23.06.2021 року ОСОБА_1 , відповідно до яких останній пояснив, що 17.06.2021 року приблизно 16-00 год. він, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по пр. Добровольського, пересікав вул. Паустовського. Зупинившись на другому світлофорі після перехрестя вул. Паустовського з пр. Доровольський, він почув позаду удар вантажівки у відбійник, проте не придав цьому значення, так як це було досить на великій відстані – 15 м, при зеленому сигналі світлофору ОСОБА_1 продовжив рух (а. с. 12).
Таким чином, під час апеляційного провадження апеляційним судом повторно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , при цьому апеляційним судом встановлено, що вказані докази в своїй сукупності в повній мірі надають можливості встановити обставини справи, що розглядається, та являються допустимими, тобто вони отримані та досліджені в законний спосіб, належними, так як вони стосуються подій, що сталися 17.06.2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 , достатніми, у зв`язку з тим, що вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи та сумнівів в їхній достовірності у суду апеляційної інстанції не викликають.
Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, районним судом встановлений вірно, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Так, зокрема, посилання апеляційної скарги, що районний суд належним чином не повідомляв сторони про дату та час судового розгляду справи, не приймаються, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017573 ОСОБА_1 повідомлений про направлення адміністративних матеріалів за ст. 124 КУпАП відносно нього на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси. Відповідно розписки (а. с. 15) ОСОБА_1 повідомлений про дату та час судового засідання, яке відбудеться 28.07.2021 року о 9-50 год., про що свідчить його особистий підпис.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 в районному суді в межах розгляду даної справи представляв адвокат Ювченко А.В., який діяв на підставі ордеру серії ВТ № 1014764 від 05.07.2021 року та договору про надання правової допомоги від 03.07.2021 року № 03/07/21 (а. с. 18-19). Відповідно розписки (а. с. 63) адвокат Ювченко А.В. повідомлений про дату та час судового засідання, яке відбудеться 09.09.2021 року о 9-30 год., на що вказує його особистий підпис у цій розписці.
У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини неодноразово наголошувалось, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, за умови обізнаності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, за наявності у нього захисника, враховуючи обов`язок учасників процесу належним чином користуватись правами та виконувати обов`язки, зокрема цікавитись про відоме їм судове провадження, апеляційний суд визнає такі доводи сторони захисту неспроможними.
Щодо посилань апеляційної скарги, що районний суд не забезпечив проведення відеоконференції, то слід зауважити, що нормами чинного КУпАП не визначений порядок щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення в режимі відеоконференції, разом з тим, захисник Прокопенко Г.О., звертаючись до районного суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, зазначив обґрунтування такого клопотання, проте на їх підтвердження не надав відповідних доказів, що ставить під сумнів необхідність проведення відеоконфернцій у справі, крім того, що такий порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачений КУпАП. 
З приводу твердження апелянта про незаконну відмову у перенесені розгляду справи до Миколаївської області, апеляційний суд пояснює, що за приписами ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Конструкція норми, що закріплена ч. 2 ст. 276 КУпАП, дає підстави вважати, що вирішення питання щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 124 КУпАП, перебуває у дискреційних повноваженнях суду, та за умови обґрунтованості розгляду справи за місцем проживання порушника суд може відійти від загального правила про розгляд справи за місцем вчинення правопорушення та направити матеріали справи для розгляду до іншого суду, задовольнивши відповідне клопотання.
В даному випадку суд правильно відмовив у направленні матеріалів до іншого суду за сукупності обставин, а саме: матеріали справи складались працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області, потерпілий знаходиться в Одеській області.
Щодо тверджень апелянта про не розгляд судом клопотань про виклик та допит свідків, то матеріалами справи спростовано ці твердження. Так, матеріали справи містять докази вчинення районним судом дій з виклику у судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , працівників патрульної поліції. Слід зазначити, що згідно тексту оскаржуваної постанови свідок ОСОБА_2 з`явився до суду та надав свої пояснення. Інші свідки у судове засідання не з`явились. Проте, апеляційний суд констатує, що матеріали справи містять належні та достатні докази, на підставі яких виявляється можливим здійснити повний та всебічний розгляд даної справи. 
Крім того, з метою забезпечення реалізації прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, апеляційним судом повторно викликано свідків в судове засідання.
Так, до апеляційної інстанції з`явився старший інспектор відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП капітан поліції ОСОБА_4 , який пояснив суду, що після надходження до поліції виклику про ДТП зі зниклим водієм, на місце ДТП прибув екіпаж патрульної поліції, який провів допит свідків, зробив схему місця ДТП, здійснив фотофіксацію, відрапортував, після чого повідомив про подію інспектора Лисицького В.Ю., який в свою чергу невідкладно розпочав розшук винуватця ДТП. 
Вказаний порядок дій співробітників поліції повністю узгоджується з положеннями п. 8 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція), що в свою чергу спростовує твердження апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи підтверджень щодо передачі матеріалів адміністративного правопорушення від одних інспекторів поліції іншому. 
Так, відповідно до вказаного пункту Інструкції, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців. Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи. При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.
Як вказав капітан поліції ОСОБА_4 , з метою встановлення особи правопорушника та обставин ДТП ним вжито всі можливі заходи, зокрема, шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, та системи «Безпечне місто» встановлено особу ОСОБА_1 , викликано та відібрано пояснення в учасників ДТП та свідка. 
Також з пояснень капітана поліції ОСОБА_4 вбачається, що наявні в матеріалах справи витяги з бази МВС (карточка по автомобілю, адмінпрактика) здійснені ним в межах розшуку винуватця ДТП з метою встановлення особи-правопорушника, дані роздруківки вчинені з офіційних баз МВС та приєднані до матеріалів справи, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для врахування доводу апеляційної скарги, що відповідні роздруківки являються неналежними доказами у справі. 
Щодо посилань апеляційної скарги про ненадання ОСОБА_2 до матеріалів справи документів, які підтверджують право на керування транспортними засобами, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з напівпричепом, то капітан поліції ОСОБА_4 пояснив, що чинне законодавство не зобов`язує долучення таких документів до матеріалів адміністративного провадження, з чим апеляційний суд погоджується. 
Капітан поліції Лисицький В.Ю. також зазначив, що після встановлення особи правопорушника, ним здійснено виклик ОСОБА_1 за допомогою повістки та телефонограми. ОСОБА_1 з`явився за викликом та надав свої пояснення щодо обставин ДТП. Капітан поліції Лисицький В.Ю. вказав, що ним достовірно встановлено особу ОСОБА_1 , останній писав свої пояснення власноручно, після чого у нього було тимчасово вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, про що мається примітка в протоколі про адміністративне правопорушення. Щодо відсутності в письмових поясненнях ОСОБА_1 від 23.06.2021 року даних про інспектора поліції, який відбирав пояснення, то капітан поліції ОСОБА_4 пояснив, що даний недолік не впливає на достовірність встановлених обставин. Щодо письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , то як зазначив ОСОБА_4 , ці пояснення записані ним власноручно зі слів свідків, зачитані даним особам, у зв`язку з чим останні вказали в поясненнях, що з їх слів записано вірно. 
Отже, апеляційний суд вважає, що недолік у вигляді не зазначення даних про інспектора поліції, який відбирав пояснення, не впливає на правильність висновку районного суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим відповідний довід апеляційної скарги не приймається судом.
Доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017573 від 23.06.2021 року зазначено, що свідки та потерпілі відсутні, то як пояснив капітан поліції ОСОБА_4 , що під час складання даного протоколу свідки та потерпілі були відсутні, у зв`язку з чим їхні дані не були зазначені. Між тим, апеляційний суд вказує, що такі твердження апеляційної скарги не є обставиною, що впливає на законність судового рішення та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги про недопустимість письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , як доказів, то апеляційний суд зауважує, що форма та зміст наявних в матеріалах справи письмових пояснень правопорушника, потерпілого і свідка не викликають у апеляційного суду підстав вважати їх неналежними доказами, вказані докази здобуті у передбаченому законом порядку, та обставини, що викладені в даних поясненнях, узгоджуються з іншими доказами по справі, отже сумнівів в їх достовірності в апеляційного суду не викликають. 
Не є слушними твердження захисника про невірне зазначення посади інспектора в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ці твердження спростовуються матеріалами справи, зокрема даним протоколом. 
Посилання сторони захисту, що на протокол про адміністративне правопорушення недопустимо посилатись як на доказ, зі змісту даного протоколу та схеми місця ДТП незрозуміло обставини ДТП, в протоколі не вказано анкетні дані потерпілого, матеріали справи не містять підтвердження факту екстреного гальмування та недолучена довідка про спричинення збитку, а рапорт співробітника поліції не являється допустимим доказом, сприймаються апеляційним судом критично, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, як і будь-який інший доказ у справі, не мають наперед встановленої сили для суду та всі докази у справі досліджуються і оцінюються судом у їх сукупності. При цьому апеляційний суд констатує, що всі докази у справі узгоджуються між собою та обставини, що встановлені під час їхнього дослідження, являються достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про відправку тексту оскаржуваної постанови до ЄДРСР після спливу тримісячного строку з моменту вчинення правопорушення та про ігнорування районним судом клопотання сторони захисту щодо закриття провадження у справі, апеляційний суд, з огляду на встановлені обставини, сприймає як незгоду апелянта з оскаржуваною постановою суду та спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, що матеріалами справи не встановлено, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу під час ДТП, в ході апеляційного розгляду спростовані та такі доводи розцінюються судом, як спосіб самозахисту та спробу уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Апеляційний суд додатково наголошує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України).
Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно п. 1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджено порушення ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а отже його винуватість у вчиненому правопорушенні за ст. 124 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови районного суду.
З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду першої інстанції.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ювченка Андрія Васильовича - залишити без задоволення.
Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2021 року - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.М. Таварткіладзе