ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року 
м. Черкаси   

Справа № 693/906/20		
Провадження № 22-ц/821/434/22		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
позивач: іноземне підприємство «Агро Вільд-Україна»
відповідач:  ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги іноземного підприємства «Агро Вільд-Україна» та його представника - адвоката Левіт Віктора Семеновича на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Шимчика Р.В. в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області) у цивільній справі за позовом іноземного підприємства «Агро Вільд-Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

11 вересня 2020 року ІП «Агро Вільд-Україна» звернулось до Жашківського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 січня 2015 року ІП «Агро Вільд-Україна» та ОСОБА_1 уклали договір №02/01 про надання фінансової поворотної допомоги.
Згідно з умовами п.1.1. та п.2.1 Договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу в національній валюті України в межах суми 120000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. 
У відповідності до п.2.3. Договору - підписанням даного Договору позичальник підтверджує отримання від позикодавця позики в сумі 120000,00 грн.
Згідно п.3.1. поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01 січня 2020 року.
Обов`язок з повернення суми позики відповідачем не виконаний і надана їй позика не повернута.
Посилаючись на викладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не приймає заходів, направлених на повернення наданої поворотної фінансової допомоги, ІП «Агро Вільд-Україна» звернулося за захистом своїх порушених прав до Жашківського районного суду Черкаської області із даним позовом та просило постановити судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь ІП «Агро Вільд-Україна» заборгованість у розмірі 120000,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим,  що договір №02/01 про надання поворотної фінансової допомоги, укладений 02 січня 2015 року між ІП «Агро Вільд-Україна» та ОСОБА_1  є лише підтвердженням виникнення між сторонами договірних відносин та підписання ними договору, проте, за висновками суду, позивачем не надано належних, допустимих доказів щодо підтвердження факту отримання  ОСОБА_1  від ІП «Агро Вільд-Україна» позики в сумі 120000,00 грн., зокрема видаткового касового ордера або видаткової відомості, підписаної керівником і головним бухгалтером підприємства або працівником підприємства, який на це уповноважений керівником, що унеможливлює покладення на ОСОБА_1 обов`язку щодо повернення позивачеві вищевказаної грошової суми.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 18 січня 2022 року, ІП «Агро Вільд-Україна» вважаючи, що оскаржуване рішення винесене із порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, є необґрунтованим, прийнятим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ІП «Агро Вільд-Україна» задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ІП «Агро Вільд-Україна» судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував того, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом першої інстанції не вказано про недійсність вказаного договору.
Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.
В апеляційній скарзі, поданій 25 січня 2022 року, представником ІП «Агро Вільд-Україна» - адвокат Левіт В.С.,вважаючи оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, постановленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив суд скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ІП «Агро Вільд-Україна» 120000,00 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
Апеляційна скарга представника ІП «Агро Вільд-Україна» - адвоката Левіт В.С. мотивована тим, що між сторонами був укладений договір, який є чинним. Його зміст дає можливість чітко визначити зобов`язання сторін, а саме з п. 2.3 Договору вбачається факт отримання ОСОБА_1 від позикодавця обумовленої договором суми позики. Все інше не має правового значення та впливу на укладений договір.
Укладений між сторонами письмовий договір позики є не лише фактом укладення договору, а й передачі позикодавцем грошової суми позичальнику.

Відзив на апеляційну скаргу

16 лютого 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційні скарги ІП «Агро Вільд-Україна»  та його представника адвоката Левіт В.С., в якому зазначено, що доводи апеляційних скарг є безпідставними, а оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, у зв`язку із чим ОСОБА_1 просила залишити подані апеляційні скарги без задоволення, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи 

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 02 січня 2015 року між ІП «Агро Вільд-Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №02/01 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу в національній валюті України в межах суми 120000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором до 01 січня 2020 року. (а.с. 15)
Відповідно до п.2.2. Договору поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.
У відповідності до п.2.3. Договору - підписанням даного Договору позичальник підтверджує отримання від позикодавця позики в сумі 120000,00 грн.
Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позикодавця в установі банку та/або через касу позикодавця та/або шляхом зарахування заробітної плати позичальника, нарахованої за виконання ним трудових обов`язків під час роботи у штаті позикодавця (п.3.2 Договору).
Згідно графіку повернення фінансової допомоги (додаток №1 до Договору№02/01 від 02 січня 2015 року) з січня 2015 року по листопад 2016 року включно позичальником ОСОБА_1 кожного місяця поверталася сума коштів, яка підлягає зарахуванню в сумі 2000,00 грн. (а.с. 16)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданих апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги іноземного підприємства «Агро Вільд-Україна» та його представника  -  адвоката Левіт В.С. не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості, ІП «Агро Вільд-Україна» посилалося на те, що ОСОБА_1 не виконано своїх зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 02 січня 2015 року.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а саме не надано передбачених законом первинних документів про здійснення між сторонами фінансових операцій на виконання договору поворотної фінансової допомоги від 02 січня 2015 року.
Правовідносини між сторонами у справі, які ґрунтуються на вищенаведених положеннях договору про надання поворотної фінансової допомоги, регламентуються наступними правовими нормами.
Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Так, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19 (ЄДРСРУ № 87640690). 
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей, а Для підприємства документами, що підтверджують видачу позики, будуть, зокрема:
•        касові документи (видаткові касові ордери, за якими видавалися грошові кошти за договором позики);
•        банківські документи (виписки з банківського рахунку, з якого здійснювалося перерахування грошових коштів за договором позики).
Предметом договору позики є передача підприємством грошових коштів позичальнику з їх подальшим поверненням.
Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16 липня 1999 року (чинного на час укладення договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Згідно з частиною другою статті 9 вказаного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 15 грудня 2004 року № 637, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320 (чинного на час укладення договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) визначено, що готівкові розрахунки - платежі готівкою суб`єктів господарювання і фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов`язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.
Касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату готівки, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку.
Пунктом 2.5 вказаного Положення визначено, що якщо підприємства (підприємці) та фізичні особи здійснюють готівкові розрахунки без відкриття поточного рахунку шляхом унесення до банків готівки для подальшого її перерахування на рахунок інших підприємств (підприємців) або фізичних осіб, то такі розрахунки для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими.
Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Згідно з пунктом 8 «Інструкції про касові операції в банках України», затвердженої постановою Правління Національного банку України 14 серпня 2003 року № 337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2003 року за № 768/8089 під час здійснення касових операцій банки мають забезпечувати, зокрема: документальне оформлення руху готівки національної та іноземної валюти в операційній касі; ідентифікацію клієнтів, які здійснюють операції з готівкою без відкриття рахунку на суму, що перевищує 50000 гривень або еквівалент цієї суми в іноземній валюті.
Пунктом 8 глави 1 розділу ІІІ зазначеної Інструкції передбачено, що після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Встановивши, що матеріали справи не містять будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів, передбачених законом, чи встановлених договором, надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Документи, на які посилається позивач, як на підтвердження своїх вимог, не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які б підтверджували надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 . 
Суд апеляційної інстанції, оцінюючи докази, надані сторонами у цій справі, звертає увагу, що наданий позивачем Витяг з касової книги від 30 грудня 2014 року, не підтверджує факт здійснення господарської операції - видачу ІП «Агро Вільд-Україна» коштів поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 , оскільки не є належним доказом наявності заборгованості відповідача перед ІП «Агро Вільд-Україна». (а.с. 91)
При цьому, зазначення у даному витязі запису про видатковий ордер № 879 не підтверджує фінансову операцію за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 02 січня 2015 року, а сам витяг не є документом первинного бухгалтерського обліку.
Враховуючи те, що позивачем ІП «Агро Вільд-Україна» не надано на адресу суду належних, передбачених законом, первинних документів про здійснення між сторонами фінансових операцій на виконання договору про надання поворотної фінансової допомоги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Інші доводи поданих апеляційних скарг суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скаргах доводами, не вбачає.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційні скарги залишаються без задоволення.

        Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційні скарги іноземного підприємства «Агро Вільд-Україна» та його представника - адвоката Левіт Віктора Семеновича - залишити без задоволення.
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом іноземного підприємства «Агро Вільд-Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особами, які подали апеляційні скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                            О.В. Карпенко

Судді                   В.Г. Бородійчук
                                                                       
                                                                Л.І. Василенко