ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 3-629/10                                                        Головуючий суддя І інстанції Бабенко Ю.П.
Апеляційне провадження № 33/818/734/22                                  Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року                                                         м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду         - Шабельніков С.К.,
за участю секретаря                                 - Вакули Н.С.,
особи, які притягається до адміністративної відповідальності,         - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.
Постановою встановлено, що 14 липня 2010 року приблизно о 04.30 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault № НОМЕР_1 і, рухаючись по пров. Котовського у м. Черкаси, при повороті праворуч на вул. Сумгаїтську, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху та втратив контроль над керуванням автомобілем, внаслідок чого допустив наїзд на бордюр. Своїми діями водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, допустив порушення норм процесуального права та розглянув справу без його присутності, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також зазначає, що правопорушення мало місце 14 липня 2010 року, а тому передбачені в ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв`язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП належить закрити.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та поновлено йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2010 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з відомостей довідки секретаря суду Кириченко Ю.І. від 16.06.2021 року, відповідно до акту про вилучення для знищення справ за 2013 рік, що не підлягають зберіганню, справу про адміністративне правопорушення №3-2629/10 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП знищено за строками зберігання справ в архіві. Оригінал постанови по справі №3-2629/10 року на одному аркуші зберігається в архіві суду (а.с.1).
Апеляційний суд критично відносить до доводів ОСОБА_1 про неналежне сповіщення останнього про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять відповідних даних, внаслідок їх знищення відповідно до акту про вилучення для знищення справ за 2013 рік, що не підлягають зберіганню.
Крім того, згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Тому, вважаю за необхідне врахувати практику Європейського суду з прав людини щодо вирішення подібних питань.
Зокрема в рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А.  проти Іспанії» констатовано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні «Каракуца проти України» ЄСПЛ вказав, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи. Також, суд у вказаному рішенні зазначив, що оскільки протягом 1 року 8 місяців заявники не зверталися до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги, права скаржників на справедливий судовий розгляд не були порушені., незважаючи на той факт, що суд апеляційної інстанції не повідомив їх про винесення рішення, що й унеможливило їх звернення з касаційною скаргою у встановлені законом строки.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 22.10.1996 р. у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та рішення від 20.09.2011 р. у справі «ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії» застосування строків має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних учасників від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.
Як пояснив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, він був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому також було зазначено місце розгляду – Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, але вважав, що матеріали адміністративної справи не були направлені до суду першої інстанції.
За таких обставин, враховуючи вищенаведене та пояснення ОСОБА_1 , надані ним під час апеляційного розгляду, на переконання апеляційного суду, така поведінка правопорушника свідчить про те, що він не цікавився розглядом своєї справи в суді першої інстанції та тільки майже через 9 років 11 місяців після події ДТП від 14.07.2010 року подав апеляційну скаргу на оскаржувану постанову суду від 11.10.2010 року.
Вищезазначені обставини, з урахуванням того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення №3-2629/10 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП знищені ще у 2013 році, а апелянт не цікавився розглядом своєї справи в суді першої інстанції, хоча, як пояснив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, знайомився зі змістом протоколу адміністративне правопорушення та знав, що матеріали за цим протоколом будуть розглядатися в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованою та суб`єктивною.
Апелянтом також не надано доказів про порушення судом першої інстанції вимог ст.38 КУпАП, при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим ці апеляційні доводи ОСОБА_1 також необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначав про зайву суворість накладеного на нього адміністративного стягнення, але суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ч.8 ст.294 КУпАП, позбавлений процесуальної можливості перевірити такі апеляційні доводи.
Більш того, при ухваленні оскаржуваного судового рішення та накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 не розкаявся, а також відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність за скоєне. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков