ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/1976/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 (суддя Петренко О.С.) за позовом    ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про  зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В:

          У квітні 2021 року  позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не виплати йому індексації грошового забезпечення;  зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу)  січень 2008р.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, в зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати  за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з  01.01.2016 року по 31.05.2016 року та з 01.01.2017 року по 28.02.2018 року включно. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року та з 01.01.2017 року по 28.02.2018 року. В задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції, з огляду на положення пункту п.5 Порядку №1078, дійшов висновку, що підставою для не нарахування суми індексації є збільшення грошових доходів внаслідок підвищення тарифних ставок (окладів). При цьому суд звернув увагу, що як визначено абз.5 п.5 даного Порядку, у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів), сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. Встановивши, що у січні 2016 року, у серпні 2017 та у січні 2018 року грошове забезпечення позивача підвищувалось внаслідок збільшення розміру премії, при цьому посадовий оклад  залишався незмінним, а збільшення посадового окладу позивача відбулося лише в березні 2018 року, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачеві індексації за період з 01.01.2016 по 01.06.2016, і з 01.01.2017 по 01.03.2018.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав  апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у період проходження позивачем військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалось не в повному обсязі, а саме не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Індексація грошового забезпечення не виплачена станом і на день подання позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, позивач проходив військову службу у Збройних Силах України.
18.03.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.
Листом від 07.04.2021 р. за вих. №69/21-969 позивачу повідомлено, що в 2015 році доповнено  ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів"  та  п.6 Порядку №1078 та було визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Враховуючи необхідність підвищення розмірів місячного грошового забезпечення та у зв`язку з обмеженим фінансовим ресурсом, який виділявся на виплату грошового забезпечення у 2017 році та протягом 2 місяців 2018 року індексація не здійснювалась.
Суд першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами, обґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення  Закону № 2017-ІІІ,  Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078, якими врегульовано механізм проведення індексації, її мета та правова природа.
Так,  статтею 18 Закону №2017-ІІІ  визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
За приписами ч.2  ст.19 цього Закону  державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до  статті 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення в розумінні цього  закону  це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення (абзац 2).
Положеннями  статті 2 Закону № 1282-XII  встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 9 Закону № 2011-XII  встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Пунктом 2 Порядку № 1078 до об`єктів індексації віднесено грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Отже, індексація грошового забезпечення, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, є однією з державних гарантій, спрямованою на забезпечення достатнього життєвого рівня населення, яка дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга  статті 5 Закону № 1282-ХІІ).
За такого правового врегулювання суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Як встановлено пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення
Отже, місяць у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Водночас, як закріплено у абз.4 п.5 Порядку, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абз.5 п.5 Порядку).
Як встановлено судом у січні 2016 року, у серпні 2017 року та у січні 2018 року грошове забезпечення позивачу підвищувалось внаслідок збільшення розміру премії, у той час, як посадовий оклад залишався незмінним.
Тобто збільшення грошового забезпечення позивача було обумовлено виплатою позивачеві щомісячного додаткового виду грошового забезпечення, а саме премії. При цьому підвищення тарифної ставки (окладу) позивача, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації,  не відбувалося.
Збільшення посадового окладу позивача відбулося лише у березні 2018 року згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Премія, яку позивач отримував у спірний період, не є постійною величиною, розмір її змінювався (збільшувався), тому така складова грошового забезпечення  не повинна впливати на розмір індексації  грошового забезпечення.
Отже, відповідач, не нараховуючи та не виплачуючи позивачеві індексацію грошового забезпечення, зокрема, у  період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року та з 01.01.2017 року по 28.02.2018 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначений законом, що свідчить про допущення останнім протиправної бездіяльності у спірних правовідносинах.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві індексації його грошового забезпечення за вищевказаний період.
Отже, дослідивши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено  рішення, в оскарженій відповідачем частині, з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.  316,  321,  322,  325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  без задоволення.
Рішення Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року -    залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова