Справа № 456/3107/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М. 
Провадження № 22-ц/811/2477/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.
за участі секретаря: Савчук Г.Б.,
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБіБанк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк», Державної організації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконними дій і бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2021 року позов задоволено.
Визнано незаконними дії та бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" щодо не включення вимоги ОСОБА_1 на суму 100 770,51 грн. до четвертої черги.
Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк", уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів додатково включивши вимоги ОСОБА_1 на суму 100 770,51 грн, встановлену рішенням Стрийського міськрайонного суду від 26.11.2015 по справі №456/2431/15-ц до четвертої черги та подати належним чином оформлені та підписані зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ ""ВіЕйБі Банк" щодо додаткового включення вимоги ОСОБА_1 на суму 100 770,51 грн., встановленої рішенням Стрийського міськрайонного суду від 26.11.2015 по справі №456/2431/15-ц до четвертої черги.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2021 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Заочне рішення суду оскаржив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що у ПАТ «ВіЕйБі Банк» розпочато процедуру ліквідації, тому Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. 
Звертає увагу на те, що на підставі укладеного з Банком договором банківського вкладу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було здійснено гарантоване відшкодування коштів за вкладом, розміщеним в ПАТ «ВіЕйБі Банк» в розмірі 200 тисяч гривень, залишок суми вкладу визначений позивачем було віднесено та на підставі поданої кредитором заяви включено в четверту чергу акцептованих вимог кредиторів.
Стверджує, що ухвалюючи рішення про зобов`язання внести зміни до реєстру акцептованих кредиторів, а саме включити вимогу ОСОБА_1 на суму 100 770,51 грн., суд першої інстанції своїм рішенням спричинив подвійне задоволення вимог позивача.
Посилається на те, що кредиторські вимоги позивача акцептовано та включено в 51880,49 грн. до четвертої черги та в сумі 100770,51 грн. до реєстру акцептованих вимог до сьомої черги.
Вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання затвердити зміни до реєстру вимог кредиторів є передчасними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та не підлягають задоволенню.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України не перешкоджає розгляду справи без його участі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наступного. 
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 29 вересня 2014 року уклали договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №848473/2014, згідно з яким предметом договору є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НВУ» в доларах США на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів (а.с.11).
Відповідно до заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року по справі №456/2431/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського Акціонерного Банку» про стягнення коштів за договором банківського вкладу позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського Акціонерного Банку» в користь ОСОБА_1 152651,00 грн. (а.с.14-17).
Як вбачається з заяв від 16 травня 2019 року та від 23 серпня 2019 року ОСОБА_1 зверталася до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» про внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, щодо включення вимоги на суму 152651грн. до четвертої черги (а.с.18-19, 21-22).
Відповідно до листа ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 08 серпня 2019 року та від 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 надано відповідь про те, що її буде додаткового повідомлено про результати розгляду клопотання від 16 травня 2019 року та від 27 серпня 2019 року (а.с.20).
Відповідно до довідки ПАТ «ВіЕйБіБанк» від 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що її кредиторські вимоги включені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів в сумі 51 880,49 грн. до четвертої черги та в сумі 100 770,51 до сьомої черги(а.с.25).
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з невнесенням змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів щодо не включення вимог позивачки за рішенням суду до четвертої черги.
Статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Стаття 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України є центральним банком України, особливим органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
Здійснення банківського регулювання та нагляду віднесено до компетенції Національного банку України, як передбачено статтею 7 Закону України «Про Національний банк України» передбачено.
Відповідно до положень ст. 55 вищезазначеного закону головною метою банківського регулювання і нагляду є безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.
Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.
Згідно із п. 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.
Згідно з статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.
Відповідно до п.3 частини 1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, а саме:складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
Відповідно до п.1 частини 1 розділу VII «Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються» затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2017 № 3711 підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону), за яким, зокрема, виникають кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог статті 26 Закону. Такі вимоги включаються до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в черговості відповідно до статті 52 Закону.
Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. Вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом відшкодовуються у четвертій черзі.
Отже, правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які перевищують встановлений законом граничний розмір гарантованого державою відшкодування за вкладом і задовольняються у порядку черговості визначеної статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних внаслідок продажу майна банку у четвертій черзі
Викладене повністю узгоджується з позицією Верховного Суду України у справі № 755/17365/15-ц від 29.08. 2018).
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Крім цього, суд врахував вимоги частини 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд правильно погодився з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.
Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 29.09.2014 між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» укладено Договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №848473/2014 у зв`язку з цим між сторонами виникли договірні цивільно-правові відносини. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку.
Судом встановлено, що позивачці було виплачено гарантовану суму відшкодування у розмірі 200000,00 грн., кредиторські вимоги акцептовані, встановлена черговість їх задоволення. Проте, відповідачами не взято до уваги, що вимоги ОСОБА_1 на суму 100770,51 грн. є вимогами вкладника, що стосуються виключно тіла вкладу, не включають штрафів, пені та є вимогами понад гарантовану суму відшкодування по вкладу.
Суд звернув увагу, що вимоги позивачки виникли на підставі наявності невиконаного обов`язку банку, грошові кошти, згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2015 по справі №456/2431/15-ц, яким вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу "НВУ "Квартальний" №848473/2014 в сумі 152651,00 грн. не повернуті позивачу, а отже з огляду на вимоги ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дійшов правильного висновку, що такі мають бути акцептовані до четвертої черги, як вимоги вкладників - фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. 
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Гарсіа Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain) від 21.01.1999 року (заява 30544/96), п. 26: «…при відхиленні скарги апеляційний суд може в принципі просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчого суду…».
Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин, що мають значення та вимог закону, без додаткового дублювання.
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.
Заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.