Постанова
Іменем України
10 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 622/284/20
провадження № 61-14751св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: Золочівська селищна рада Харківської області, Золочівська районна державна лікарня ветеринарної медицини,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Головне управління Держпродслужби в Харківській області, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Чумак Роман Васильович, на рішення Золочівського районного суду Харківської області, в складі судді Чернової О. В., від 23 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Кругової С. С., Маміної О. В., Тичкової О. Ю., від 02 серпня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовами про визнання права власності в порядку набувальної давності.
В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням поданих уточнень, зазначали, що ОСОБА_2 із 2001 року, а ОСОБА_1 із 1999 року, зареєстровані та проживають в будинку 
АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради 
від 20 грудня 2019 року зазначеному будинку було присвоєно поштову адресу. 
Згідно технічного паспорта спірний будинок складається із двох квартир. За час проживання в будинку позивачами було проведено газифікацію домоволодіння; замовлено прокладку газопостачального трубопроводу; укладено договір на газифікацію домоволодіння; проведено підключення домоволодіння до місцевої водомережі; укладено договір про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення; укладено типовий договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення; придбано сантехнічне оснащення для житлового будинку; замовлено встановлення муфтових кранів водорозбірних; укладено договір про користування електричною енергією; укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів; замовлено технічний паспорт на будинок. Починаючи з 1999 року та 2001 року відповідно, позивачі сплачували комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями, рахунками та чеками. Незважаючи на тривале постійне проживання позивачів у вказаному будинку, право власності на нього за позивачами не було зареєстровано та не зареєстровано станом на теперішній час.
Відповідно до листа Золочівської селищної ради від 12 грудня 2019 року 
№ 02-19/7988 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться у реєстрі майна, що належить до комунальної власності територіальної громади.
Згідно інформації КП «АІБ Золочівської селищної ради» від 28 січня 2020 року № 16, станом на 31 грудня 2012 року по КП «АІБ Золочівської селищної ради» право власності на спірне домоволодіння не зареєстровано. 
Внаслідок відсутності реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за позивачами та будь-ким іншим, попри фактичне постійне проживання та користування ним позивачами, останні позбавлені можливості використовувати всі правомочності власників. Наслідком цього є порушення права власності позивачів та звернення до суду для його захисту. 
Позивачі вважали, що наявні всі умови, передбачені статтею 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) для набуття права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: 
АДРЕСА_1 за набувальною давністю з огляду на наступне: фактичними володільцями нерухомого майна були і є вони; об`єкт володіння не вилучено з цивільного обороту; заволодіння житловим будинком було добросовісним; добросовісне заволодіння відбулося саме стосовно чужого об`єкта, а саме безхазяйної речі; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 введений в експлуатацію, за винятком прибудови літ. «А1-1» та прибудови літ. «А2-1»; володіння будинком було відкритим, безперервним на протязі 20 років.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд визнати за: 
-           ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 
53/100 частини житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 
93, 6 кв. м, житловою площею 64, 3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами за адресою:  АДРЕСА_1 , а саме на : житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», ганок літ. «а-1», навіс літ. «а-2», погріб літ. «Б», навіс літ. «В», вбиральня літ. «Г», «Д», літній душ літ. «Е», огорожа № 1-7; 
-           ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на 
47/100 частини житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 
93, 6 кв. м, житловою площею 64, 3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», ганок літ. «а-1», навіс літ. «а-2», погріб літ. «Б», навіс літ. «В», вбиральня літ. «Г», «Д», літній душ літ. «Е», огорожа №1-7.
Короткий зміст оскаржених судових рішень 
Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та 
ОСОБА_2 відмовлено.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що користування спірним житловим будинком, проживання та реєстрація у ньому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснювалися без обмеження певним строком за домовленістю із керівником Золочівської районної державної лікарні ветеринарної медицини (далі - Ветеринарна лікарня) та з його дозволу. Позивачами добровільно протягом усього часу користування спірним будинком та до подачі цього позову сплачувалася квартплата Ветеринарній лікарні. Саме по собі проживання позивачів у спірному будинку та його утримання, не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог з підстав, передбачених статтею 344 ЦК України. Давність володіння може вважатись добросовісною, якщо позивачі при заволодінні майном не знали і не повинні були знати про відсутність у них підстав на набуття права власності, фактичне володіння майном не має спиратися на будь-яку правову підставу володіння чужим майном.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Чумак Р. В., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
31 серпня 2021 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Чумак Р. В. подав касаційну скаргу на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
У жовтні 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржені судові рішення, суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц, від 27 вересня 
2018 року у справі № 571/1099/16-ц, від 06 вересня 2018 року у справі
№ 205/1178/16-ц, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 
2015 року у справі № 3-87гс15.
Заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій не дослідили умови набуття права власності за набувальною давністю та стверджує, що фактичними володільцями спірного нерухомого майна були і є 
 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; спірний будинок введений в експлуатацію за винятком двох прибудов, та не є вилученим із цивільного обороту; заволодіння спірним нерухомим майном було добросовісним та щодо безхазяйної речі; володіння будинком було відкритим та безперервним протягом майже 20 років, що в сукупності є достатньою підставою для визнання за позивачами права власності за набувальною давністю на спірне майно. 
Також звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів наступних обставин: що спірний житловий будинок на момент реєстрації у ньому місця проживання позивачів та на час розгляду цієї справи перебуває у власності будь-якої особи, в тому числі Ветеринарної лікарні; що земельна ділянка, розташована під спірним житловим будинком перебуває у державній чи комунальній власності; що Ветеринарна лікарня є правонаступником Золочівської станції по боротьбі з хворобами тварин; що між позивачами та іншими особами, зокрема представниками Золочівської станції по боротьбі з хворобами тварин, або Ветеринарної лікарні, було укладено письмовий документ про володіння чи користування спірним будинком; що позивачі були обізнані про неправомірність заволодіння ними спірним будинком.
Позивачі сплачували на рахунки Ветеринарної лікарні грошові кошти в рахунок оплати ветеринарних послуг, а не як квартплату.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
За повідомленням КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» (далі - КП «АІБ Золочівської селищної ради» № 259 
від 28 вересня 2020 року), наданим на виконання ухвали суду, встановлено, - згідно архівних матеріалів КП «АІБ Золочівської селищної ради» (інвентаризаційна справа № 2105) за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса: 
АДРЕСА_2 ), зареєстроване нерухоме майно з семи основних будинків та п`яти службових будівель за Золочівською станцією по боротьбі з хворобами тварин на підставі рішення виконавчого комітету Золочівської селищної ради від 02 листопада 1967 року, оформленим протоколом № 20. 
В матеріалах справи у 1966 році проінвентаризовано саманний житловий будинок літ. «Б-1» (1902 року будівництва), житловий будинок літ. «А-1» 
(1963 року будівництва, дерев`яний, обкладений цеглою). При проведенні поточної інвентаризації в 1991 році проінвентаризовано житловий будинок літ. «Е-1» (цегляний) та літ. «Ж-1» (цегляний). Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» всі житлові будинки, крім саманного літ. «Б-1», були приватизовані громадянами, які в них проживають. Начальником Золочівської районної державної лікарні ветеринарної медицини Сухоставським В. надана копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0, 2400 га від 02 вересня 2018 року, кадастровий номер 6322655100:02:005:0159, за вищевказаною адресою, згідно якого в межах даної ділянки не входить саманний будинок літ. «Б-1». Станом на 31 грудня 2012 року нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не оформлено належним чином згідно Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Аналогічну інформацію повідомлено в листі № 152 від 08 липня 2020 року.
Згідно наданого КП «АІБ Золочівської селищної ради» витягу матеріалів інвентаризаційної справи № 2105 комплексу будівель за адресою: 
АДРЕСА_1 , - житловий будинок літ. «Б-1» (1902 року будівництва) входить до складу нерухомого майна, зареєстрованого за Золочівською станцією по боротьбі з хворобами тварин. Житловий будинок (саманний) 
літ. по плану «Б-1» включено до зведеного оціночного акту по домоволодінню АДРЕСА_2 , що належить Золочівській станції по боротьбі з хворобами тварин.
Згідно рішення виконавчого комітету Золочівської селищної ради депутатів трудящих від 02 листопада 1967 року, оформленого протоколом № 20 «Про оформлення права державної власності на домоволодіння, які знаходяться на території смт Золочів і відносяться до фонду місцевої Ради депутатів трудящих» вирішено оформити право державної власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 будівель за Золочівською станцією по боротьбі з хворобами тварин.
Згідно реєстраційного посвідчення на домоволодіння, яке належить державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям від 03 листопада 1967 року, Харківським міським бюро технічної інвентаризації посвідчено, що домоволодіння 
АДРЕСА_2 в цілому зареєстровано за Золочівською станцією по боротьбі з хворобами тварин на підставі рішення виконкому Золочівської селищної Ради депутатів трудящих від 02 листопада 1967 року № 20 та записано в реєстрову книгу за № 1 реєстр 105. Домоволодіння АДРЕСА_2 в цілому складається з семи основних будинків та п`яти службових будівель.
Зазначене реєстраційне посвідчення видано відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР Романовим В. 31 січня 1966 року, відповідно до пункту 20 розділу ІІІ якої зазначено, що на підставі рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок (домоволодіння) власникові видається реєстраційне посвідчення.
Згідно копії наказу Золочівської станції по боротьбі з хворобами тварин № 56а від 01 жовтня 1993 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 285 та наказу № 11 від 27 липня 1993 року по Управлінню ветеринарної медицини з Державною інспекцією обласної державної адміністрації, районну станцію по боротьбі з хворобами тварин перейменовано на «районне підприємство (лікарня) державної ветеринарної медицини».
Згідно інвентаризаційного опису основних засобів від 05 листопада 
2019 року та інвентарної картки № 8 обліку основних засобів у бюджетних установах (для будівель і споруд) будинок 
АДРЕСА_1 перебуває на балансі Золочівської районної державної лікарні ветеринарної медицини.
Згідно копії справи № 2014 на домоволодіння АДРЕСА_2 , наданої представником Золочівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, до даного домоволодіння та оціночного акту включено житловий будинок (саманний) літ. «Б-1».
Відповідно до листа КП «АІБ Золочівської селищної ради» від 19 липня 
2013 року № 150 приватизація трьохквартирного житлового саманного будинку, який знаходиться на балансі Золочівської районної державної лікарні ветеринарної медицини та розташований за адресою: 
Харківська обл., смт Золочів, вул. Клименка Віктора, 7, не проводилась.
Із інформації Золочівської селищної ради №02-19/7988 від 12 грудня 
2019 року, № 02-19/7987 від 12 грудня 2019 року та №02-20/1370 
від 07 квітня 2020 року судами попередніх інстанцій встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться у реєстрі майна, що належить до комунальної власності територіальної громади селища Золочів. Інформацією стосовно власності на домоволодіння та відомостями про власника домоволодіння, яке знаходиться за вищевказаною адресою Золочівська селищна рада не володіє.
Згідно повідомлення Золочівської селищної ради № 02-20/2369 
від 10 червня 2020 року, - Золочівська селищна рада Харківської області не є засновником Золочівської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Будівлі та споруди вказаної організації не є комунальною власністю Золочівської селищної ради, документація на них відсутня. Інформацією щодо основних засобів Золочівської районної державної лікарні ветеринарної медицини Золочівська селищна рада не відає.
Згідно листа № 02-20/1656 від 28 квітня 2020 року Золочівська селищна рада інформацією про виділення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва цього ж будинку не володіє.
Згідно державного акту на право постійного користування землею 
серія № ХР-13-00-000497, технічного звіту по встановленню меж ділянок, підготовці до видачі державного акту на право постійного користування землею Золочівському районному підприємству Державної ветеринарної медицини в Золочівському районі Харківської області за 1997 рік та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 6322655100:02:005:0159 за адресою: 
АДРЕСА_1 , право постійного користування даною земельною ділянкою належить Золочівській районній державній лікарні ветеринарної медицини.
При цьому, у технічному звіті по встановленню меж ділянок, підготовці до видачі державного акту на право постійного користування землею Золочівському районному підприємству Державної ветеринарної медицини в Золочівському районі Харківської області за 1997 рік, зазначено земельну ділянку, на якій знаходиться спірний житловий будинок.
За повідомленням КП «Земельно-кадастрове бюро Золочівської селищної ради» станом на 28 липня 2020 року згідно інформації з Державного земельного кадастру земельній ділянці за адресою: 
АДРЕСА_1 не присвоєний кадастровий номер. Поряд із земельною ділянкою за адресою: 
АДРЕСА_1 розташована земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом 
на 28 липня 2020 року зареєстрована у Державному земельному кадастрі і їй присвоєно кадастровий номер 6322655100:02:005:0159 (цільове 
призначення - 16.00 землі запасу; форма власності - державна власність; площа земельної ділянки - 0, 2400 га). З огляду на наявну інформацію з Державного земельного кадастру, відомостей з Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка за адресою: 
АДРЕСА_1 не перебуває в межах земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 із кадастровим номером 6322655100:02:005:0159.
Рішенням Золочівської селищної ради Харківської області № 2009 
від 04 вересня 2013 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення Золочівській районній державній лікарні ветеринарної медицини земельної ділянки із земель запасу (землі житлової і громадської забудови) в постійне користування для обслуговування трьохквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки КП «Земельно-кадастрове бюро Золочівського району» № 32 від 22 липня 2014 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Золочівській районній державній лікарні ветеринарної медицини знаходиться у розробці на підставі рішення Золочівської селищної ради від 04 вересня 2013 року № 2009.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області зобов`язано Золочівську районну державну лікарню ветеринарної медицини вжити вичерпних заходів щодо реєстрації речових прав на вказаний будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку під цим будинком.
Відповідно до листа Золочівської селищної ради № 02-20/2498 від 19 червня 2020 року власник земельної ділянки, на якій розміщений будинок за адресою: АДРЕСА_1 - держава, розпорядник РДА.
Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 29-2009-4635/19-20 від 17 червня 2020 року станом на 01 січня 2013 року на земельну ділянку, яка розташована за адресою: 
АДРЕСА_1 згідно Книг реєстрації державних актів на право власності, постійного користування, договорів оренди землі правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності (користування), не обліковуються. До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок та правовстановлюючих документів на них у складі державного реєстру земель, надання відомостей із нього здійснювалась територіальними органами Держкомзему (Держземагенства) України за місцем розташування земельної ділянки згідно з законодавством, чинним на той час.
Відповідно до листа Відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 364/112-20 від 31 липня 2020 року межі земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 не встановлювались, кадастровий номер не визначався, інформація до Державного земельного кадастру не вносилась. Дана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту смт Золочів. Відповідно до пункту 2 статті 83, пункту 2 статті 117 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) від форми власності будівлі, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 залежить форма власності земельної ділянки, яка в подальшому може бути сформована на підставі дозволу, виданого органом місцевого самоврядування. Інформація про форму власності на житлову будівлю за даною адресою у Відділі відсутня.
За відомостями виконавчого комітету Золочівської селищної ради місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 27 квітня 2001 року і по теперішній час, та місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 26 жовтня 1999 року, що також вбачається і з копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_2 , заведеній в Золочівській станції по боротьбі з хворобами тварин. Відповідно до записів будинкової книги відповідальними особами за прописку (реєстрацію місця проживання) по спірному будинку були завідуючі райветлікарні ОСОБА_3 , та 
ОСОБА_4 , які фактично проводили реєстрацію місця проживання позивачів.
Рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області № 349 від 20 грудня 2019 року, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про виконавчий комітет Золочівської селищної ради, Положення про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна на території Золочівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради від 15 березня 2019 року № 213, рішення VII сесії VII скликання Золочівської селищної ради № 540 від 20 травня 2016 року «Про перейменування вулиці Паризьких Комунарів та провулку Паризьких комунарів», розглянувши заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які зареєстровані та проживають за адресою: 
АДРЕСА_3 , про присвоєння поштової адреси будинку, в якому вони проживають з 2001 та 1999 року відповідно, що розташований в АДРЕСА_1 , виконавчий комітет Золочівської селищної ради вирішив присвоїти таку поштову адресу будинку, в якому зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що розташований в АДРЕСА_3 .
Житловий будинок літ. «А-1» 1902 року будівництва, житловою площею 
64, 3 кв. м, загальною площею 122, 1 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , складається з приміщень, 1-а квартира: коридор площею 4, 9 кв. м, кухня площею 7, 7 кв. м, санвузол площею 4, 0 кв. м, житлових кімнат площею 10, 8 кв. м, 13, 9 кв. м та 12, 6 кв. м відповідно, гардеробна площею 3, 2 кв. м, коридор площею 
3,5 кв. м; 2-а квартира: кухня площею 9, 1 кв. м, санвузол площею 2, 8 кв. м, передпокій площею 9, 6 кв. м, коридор площею 5, 9 кв. м, житлових кімнат площею 11, 9 кв. м та 15, 1 кв. м відповідно, та господарських будівель та споруд: прибудови літ. «А1-1», прибудови літ. «А2-1», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», навісу літ. «а2», погрібу літ. «Б», навісу літ. «В», вбиральні літ. «Г», вбиральні літ. «Д», л. душу літ. «Е», огорожі № 1-7, що вбачається із наданої суду копії технічного паспорта, виготовленого на замовлення 
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22 січня 2020 року, інвентаризаційна справа № 2683.
За повідомленням КП «АІБ Золочівської селищної ради» № 16 від 28 січня
2020 року та № 75 від 03 квітня 2020 року, - на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проведено первинну інвентаризацію житлового будинку літ. «А-1» (1902 року будівництва) з прибудовами літ. «А1-1», літ. «А2-1», верандою літ. «а», ганком літ. «а1», навісом літ. «а2», житловою площею 
64, 3 кв. м, загальною площею 122, 1 кв. м, господарськими будівлями та спорудами: погріб літ. «Б», навіс літ. «В», вбиральні літ. «Г», «Д», літній душ 
літ. «Е», огорожа № 1-7, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Поштова адреса будинку присвоєна рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради № 349 від 20 грудня 2019 року. Станом на 31 грудня 2012 року по 
КП «АІБ Золочівської селищної ради» право власності не зареєстровано. Навіс літ. «В», вбиральня літ. «Г» (2006 року будівництва), ганок літ. «а1», навіс літ. «а2», вбиральня літ. «Д», літній душ літ. «Е» (2012 року будівництва) не підлягають прийняттю в експлуатацію згідно постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07 червня 2017 року зі змінами у редакції від 20 березня 2019 року. Прибудова літ. «А1-1» (2006 року будівництва) та прибудова
літ. «А2-1» (2012 року будівництва) побудовані без дозвільних документів. Відповідно до Закону України №2363-VIIІ від 22.03.2018 року Про внесення зміни до пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення «Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт», необхідно ввести в експлуатацію 
прибудови літ. «А1-1» та літ. «А2-1» в Державній архітектурно-будівельній інспекції.
Відповідно до звіту товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт реєлт» від 24 лютого 2020 року, - ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 122, 1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 становить 149 145 грн. 
Станом на 31 грудня 2012 року згідно архівних матеріалів 
КП «АІБ Золочівської селищної ради» саманний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстрований. Згідно замовлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
22 січня 2020 року проведена первинна інвентаризація будинку.
На запит ОСОБА_2 від 20 березня 2020 року Золочівською селищною радою останній надано відповідь, з якої вбачається, що згідно інформації 
КП «АІБ Золочівської селищної ради» реєстрація житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 станом на 31 грудня 2012 року не здійснювалась, свідоцтво про право власності відсутнє. Первинна інвентаризація проведена 22 лютого 2020 року на замовлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Суди вважали встановленим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сплачували квартплату Золочівській районній державній лікарні ветеринарної медицини протягом 2003-2019 років.
Згідно технічних умов № 1037 від 02 листопада 2007 року та № 1038 
від 02 листопада 2007 року, виданих ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , 
ЗАТ «Харківгаз» Дергачівська філія проведено газифікацію домоволодіння по АДРЕСА_3 .
Між ВАТ «Харківгаз» Дергачівська філія ВАТ «Харківгаз» та ОСОБА_2 укладено договір на газифікацію домоволодіння АДРЕСА_3 від 12 листопада 2007 № 31.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 замовлено прокладку трубопроводів газопостачання, що підтверджується актами прийому виконаних підрядних робіт № 134 та № 135, та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт № 134 та № 135.
Рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради Харківської області № 311 від 11 червня 2008 року ОСОБА_2 , та рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради № 264 від 13 серпня 
2009 року ОСОБА_1 , що проживають по 
АДРЕСА_3 , надано дозвіл на підключення домоволодіння до місцевої водомережі, що також вбачається із акту здачі пломб та приборів обліку під збереження від 27 червня 2008 року № 524, висновком про можливість підключення домоволодіння до місцевої мережі водопостачання № 7.
Золочівським районним житлово-комунальним господарством укладено договори: № 22 із ОСОБА_2 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення; б/н від 22 лютого 2013 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення; 
б/н від 28 березня 2013 року із ОСОБА_1 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.
Між АК «Харківобленерго» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 укладено договори про користування електричною енергією від 06 жовтня 2007 року № 20342, від 02 червня 2013 року № 20342 «Д», від 23 березня 2002 року № 20340.
Між ВАТ «Восток» та ОСОБА_1 укладено договір б/н від 01 березня
2016 року про вивезення побутових відходів.
Судами також встановлено та не оспорюється сторонами, що житловий будинок літ. «Б-1» 1902 року будівництва, зареєстрований за Золочівською станцією по боротьбі з хворобами тварин та проінвентаризований у 1966 році за адресою: АДРЕСА_2 (адреса після проведених змін: 
АДРЕСА_3 , а згодом  - АДРЕСА_1 ) (інвентаризаційна справа №2105) та житловий будинок літ. «А-1», проінвентаризований у 2020 році на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , є одним і тим же будинком, щодо якого виник спір.
Позиція Верховного Суду
За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За змістом статті 328 ЦК України набуття права власності - певний юридичний склад, із яким закон пов`язує виникнення в особи права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, потрібно враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна у її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності.
Набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю можливе лише за наявності у сукупності таких умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та безперервність строку володіння ним.
Аналіз поняття добросовісності володіння як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України дає змогу дійти висновку, що добросовісність, як одна із засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Отже умовами набуття права власності за набувальною давністю є: 
1) добросовісність користування майном, яке полягає у невчиненні особою перешкод власнику цього майна у реалізації ним свого права власності на це майно протягом 10 років; 2) відкритість користування, яке має бути очевидним для усіх інших осіб; 3) безперервність користування протягом 10 років; 4) відсутність документів, які б свідчили про наявність у громадянина прав на це майно.
Відсутність будь-якого з перерахованих елементів виключає можливість набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суди, встановивши фактичні обставини у справі, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання за позивачами права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: 
АДРЕСА_3 , за набувальною давністю.
Власником спірного житлового будинку є Золочівська районна державна лікарня ветеринарної медицини, матеріали справи не містять підтвердження, що остання відмовилася від належного ій нерухомого майна, позивачі користувалися спірним майном за узгодженням із адміністрацією ветеринарної лікарні та сплачували плату за користування майном.
Натомість за набувальною давністю може бути набуто право власності на зокрема на майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому майно.
При цьому, суди попередніх інстанцій встановили, що житловий будинок 
літ. «Б-1» 1902 року будівництва, зареєстрований за Золочівською станцією по боротьбі з хворобами тварин та проінвентаризований у 1966 році за адресою: АДРЕСА_2 (адреса після проведених змін: 
АДРЕСА_3 , а згодом  - АДРЕСА_1 ) (інвентаризаційна справа №2105), та житловий будинок літ. «А-1», проінвентаризований у 2020 році на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , є одним і тим же будинком, щодо якого виник спір.
У розглядуваній справі відсутні підстави вважати, що у спірного майна відсутній або невідомий власник.
Доводи касаційної скарги переважно зводяться до незгоди із обставинами встановленими судами попередніх інстанцій та необхідністю переоцінки доказів у справі, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції. Сам по собі факт користування позивачами будинком, проведення ремонтних робіт у ньому та сплата вартості житлово-комунальних послуг не є підставою для виникнення у них права власності за набувальною давністю.
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Оскаржені судові рішення, з урахуванням встановлених у розглядуваній справі обставин не суперечать висновкам викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі 
№ 201/12550/16-ц, від 27 вересня 2018 року у справі № 571/1099/16-ц, 
від 06 вересня 2018 року у справі№ 205/1178/16-ц, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 3-87гс15, на які посилались заявники в касаційній скарзі.
Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та ухвалили законні й обґрунтовані рішення, підстави для скасування яких відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України оскаржені судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржених рішення районного суду та постанови апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Чумак Роман Васильович, залишити без задоволення.
Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 23 грудня 
2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович  Є. В. Синельников С. Ф. Хопта