ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
19 січня 2022 року
м. Харків
справа №638/8040/21
провадження №22-ц/818/1785/22
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В. 
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради 
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу  за позовом ОСОБА_1  до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про розірвання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у зв`язку з істотною зміною обставин за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2  на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Аркатової К.В. в залі суду в місті Харкові,-
в с т а н о в и в:
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про розірвання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у зв`язку з істотною зміною обставин.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі.
У жовтні 2021 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради подав до суду клопотання про передачу справи за виключною підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2021 року клопотання відповідача задоволено. Матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 12.10.2021 року та направити справу для продовження розгляду до Дзержинського районного суду міста Харкова.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що на спірні правовідносини не поширюються правила виключної підсудності. Предметом договору, стосовно якого подано позов, є взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Харкова при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 . Апелянт вважає, що ні укладений договір, ні підстави для його розірвання, жодним чином не стосуються нерухомості. Вказує, що на спірні правовідносини поширюються загальні правила підсудності, а справа підлягає розгляду саме Дзержинським районним судом міста Харкова, за місцем реєстрації відповідача.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Передаючи справу за вищевказаним позовом до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова для розгляду за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності, позов має бути пред`явлений за місцезнаходженням житлового будинку по АДРЕСА_1 у відповідності до вимог ст. 30 ЦПК України.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
За загальним правилом відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
При цьому статтею 30 ЦПК України передбачено правила виключної підсудності. Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. 
Судом встановлено, що у травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про розірвання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у зв`язку з істотною зміною обставин.
Зі змісту заявлених позивачем вимог убачається, що він оспорює розрахунок опосередкованої вартості спорудженого ним житла, а саме суму коштів у розмірі 205 395,23 грн, зазначену в п. 2.1.1 Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, який регулює відносини між сторонами щодо будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язання щодо пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту виникають при проведенні будівельних робіт стосовно нерухомого майна.
За наявності в позові вимог, що виникають з приводу нерухомого майна, визначальними для визначення підсудності справи є положення виключної підсудності, за якими позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Висновок суду першої інстанції про те, що справа за вищевказаним позовом не підсудна Дзержинському районному суду міста Харкова, а підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Будь-які спірні питання щодо договірних відносин та їх розірвання в межах укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова за будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , повинні розглядатися за належною територіальною підсудністю Орджонікідзевським районним судом м.Харкова, за правилами виключної підсудності, встановленими ч.1 ст. 30 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:                                                        О.В. Маміна

Судді:                                                                Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова