КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №752/25017/20                                                                                       головуючий у І інстанції: Колдіна О.О.  провадження 22-ц/824/4494/2022                                                                                           доповідач: Сліпченко О.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
20 січня 2022 року                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І. (суддя-доповідач), Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 16 березня 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-
 
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2020 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (надалі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»), звернулось з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що між позивачем та ОСОБА_1 , 20 квітня 2017 року укладено договір про користування електричною енергією №04216617210.
Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. За результатами аналізу оплат позивачем з`ясовано, що боржник користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого заборгованість станом на 01 січня 2019 року на контрольних (абонентських) показниках 005558 кВт за спожиту електричну енергію 4800,00 грн.
Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 4800,00 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 2665,67 грн. і відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору.
 
Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 16 березня 2021 року позов задоволено частково.  
Не погоджуючись із вказаними судовими рішенням ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.
Вказує, що заборгованість відповідача підтверджена належними доказами.
Зауважує, що 14 серпня 2018 року  ОСОБА_1 надала гарантійний лист в якому погодила спірну заборгованість перед підприємством. 
Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи,  розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
 
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. 
Ці дані встановлюються такими засобами;
1)                 письмовими, речовими і електронними доказами;
2)                 висновками експертів
3)                 показань свідків.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.
 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було виконано зобов`язання по оплаті послуг з постачання електричної енергії в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4800,00 грн, однак у зв`язку із пропуском підприємством строку позовної давності в частині заборгованості, яка утворилась до грудня 2017 року, підлягають застосуванню наслідки її спливу.
Колегія суддів повністю погодитись із таким висновком не може з огляду на наступне.
 
Місцевим судом встановлено, що згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.02.2018 року, Приватне акціонерне товариства «ДТЕК «Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго».
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року № 752/9432/19 було скасовано судовий наказ за заявою ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач.
ОСОБА_1 не було виконано зобов`язання по оплаті послуг з постачання електричної енергії в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4800 грн. за період з 01 січня 2015 року по серпень 2020 року.
 
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією (далі - Договір).
Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачами здійснюється електропостачальником, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до п. п. 1, 2, 8 п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а також звернутися до оператора системи розподілу стосовно відключення (обмеження) електропостачання на об`єкт споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливих споживачів, визначених Кабінетом Міністрів України, та має право на застосування санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
 
Місцевий суд вірно вказав, що відповідачем не було виконано зобов`язання по оплаті послуг з постачання електричної енергії в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4800 грн. за період з 01 січня 2015 року по серпень 2020 року.
Вказаний висновок в суді апеляційної інстанції сторонами не спростовується. 
При цьому, висновки місцевого суду з приводу необхідності застосування наслідків спливу строку позовної давності є помилковими з огляду на наступне. 
Відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
В матеріалах справи наявний гарантійний лист від 14 червня 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 погодила із позивачем заборгованість, яка включає в себе спірну заборгованість, що наразі являється предметом позову. 
Згідно вищевказаного гарантійного листа ОСОБА_1 гарантувала оплату заборгованості, однак як було встановлено вказаного не виконала. 
Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України переривання строку позовної давності відбувається в разі здійснення особою дії, що свідчить про визнання ним свого боргу або іншого обов`язку.
Таким чином, звернувшись із позовом в грудні 2020 року із позовом про стягнення заборгованості, яка зокрема в себе включала заборгованість з січня 2015 року по листопад 2017 року, строк позовної давності ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не пропустило, оскільки 14 червня 2018 року ОСОБА_1 визнала наявність заборгованості, при стягнення якої місцевий суд застосував наслідки спливу строку позовної давності.
Заборгованість, яка підлягає стягненню із відповідача становить 4800,00 грн.,                      3% річних та інфляційна складову боргу відповідно до вимог ст. 625 ЦК України становлять суму в розмірі 2665,67 грн.
Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи те, що місцевим судом було неповно з`ясовано обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, оскільки наявність спірної заборгованості встановлена, як судом першої так і апеляційної інстанції, при цьому підстав для застосування наслідків строку позовної давності відсутні, на що місцевий суд уваги не звернув. 
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 5 255 грн. (2102+3153), який підлягає стягненню із відповідача, оскільки позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 16 березня 2021 рокускасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі»- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» заборгованість в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. та зарахувати на розрахунковий рахунок  НОМЕР_2 Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРПОУ 41946011.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 3% річних та інфляційні втрати в розмірі 2665 (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн. 67 коп. та зарахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРПОУ 41946011.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» судовий збір в розмірі 5 255 (п`ять тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн. 67 коп. та зарахувати на розрахунковий рахунок  НОМЕР_2 Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРПОУ 41946011.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено «20» січня 2022 року.
 
                                                                                            Сліпченко О.І. 
 
                                                                                                   Гаращенко Д.Р.
 
                                                                                                        Сушко Л.П.