ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/33316/21                                                            Головуючий у І інстанції - Аблов Є.В.
                                                                                                                  Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                                       Губської Л.В., 
          суддів:                                                                                Епель О.В., Степанюка А.Г.,
          за участю секретаря                                                            Кондраток А.В.,                    

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Комунального некомерційного закладу «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_2 , лікар (педіатр) Комунального некомерційного закладу «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» м. Черкаси про стягнення моральної та майнової шкоди, зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                            В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить виплатити їй моральну шкоду в розмірі 30  000  000, 00 грн та майнову шкоду в розмірі 10  000 000, завдані Міністерством здоров`я України, та моральну шкоду в розмірі 5  000  000, 00 грн, завдану Комунальним некомерційним закладом «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», та звільнити з роботи педіатра ОСОБА_2 , лікаря педіатра Комунального некомерційного закладу «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Міністерства охорони здоров`я України.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі з посиланням на те, що враховуючи зміст позовних вимог даний спір не підлягає розгляду адміністративним судом. 
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги наголошує, що оскільки тільки керівники відповідних підрозділів Міністерства охорони здоров`я України приймають рішення щодо закупівлі тієї чи іншої вакцини і приймають рішення щодо забезпечення цією вакциною державні медичні заклади, тобто в даному випадку позовні вимоги заявлені до Міністерства охорони здоров`я України, як до державної керуючої структури, а тому, на думку апелянта, справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.
Комунальним некомерційним закладом «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду  учасники до суду не прибули, при цьому, позивачем та представником відповідача подані клопотання про розгляд справи без їх участі, тому згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до відповідачів із позовом про стягнення моральної та майнової шкоди, завданої відповідачами у зв`язку з вакцинуванням її дитини неякісною, на переконання позивачки, вакциною.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстав неналежності розгляду даного спору адміністративним судом, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки  позовні вимоги стосуються стягнення шкоди, вимог про вирішення публічно-правового спору у позовній заяві не заявлено, тобто в даному випадку спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Вжитий у цій нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади або орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно ті рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку із здійсненням ним владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Водночас, відповідно до ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Як вже було наголошено вище, даний спір стосується стягнення моральної та майнової шкоди.
За правилами п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
За приписами ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З огляду на наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, заявлений позивачем позов про стягнення з відповідачів завданої шкоди не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.07.2019 у справі №592/4622/17.
Враховуючи встановлені у справі обставини за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного  висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                                               О.В. Епель

                                                                                                                             А.Г. Степанюк