ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 р.	Справа № 520/7710/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
                              за участю секретаря судового засідання    Юсіфової Г.А.    

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 21.10.21 по справі № 520/7710/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення різниці грошового забезпечення,
ВСТАНОВИВ:
05 травня 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач)  звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.04.2021 №204о/с про переміщення підполковника поліції ОСОБА_1  на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивною діяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області та звільнення його з посади начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області; поновити підполковника поліції ОСОБА_2 на посаді начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області з 01.04.2021; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_2 різницю між грошовим забезпеченням поліцейського (заробітною платою) за посадами начальника Центру забезпечення та старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивною діяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області з 01.04.2021 по день поновлення на посаді;  на підставі ст.371 КАС України звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення поліцейського у межах суми стягнення за один місяць.
Рішенням  Харківського окружного адміністративного суду  від 11.10.2021 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.  
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою  задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції не врахував, що  територіальна юрисдикція, функціональні обов`язки, розмір грошового забезпечення (у тому числі основних його складових частин), ступінь підпорядкованості, граничні спеціальні звання, не є тотожними чи навіть подібними, а навпаки вказані посади, відповідно, є по відношенню одна до одної вищою (керівною) та з меншим обсягом роботи, що є погіршенням умов праці. Зазначає, що Закон України "Про Національну поліцію" також не містить визначення поняття "нижча посада", однак у п. 3 ч. 1 ст.65 унормовано підстави для переміщення поліцейського на посаду, нижчу ніж ту, на якій він перебував, але жодна з цих підстав не стосується переміщення підполковника  поліції ОСОБА_1 .  Також  вважає, що не знаходять свого підтвердження висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не заперечує проти самого факту службової необхідності його переміщення з огляду на абстрактну нагальну потребу, адже позивач одразу засвідчив свою незгоду з поданням про переміщення, звернувшись зі скаргами до відповідача  та до суду. Стверджує, що при визначенні поняття "рівнозначна посада" слід застосовувати норми права, які містяться в Законі України "Про державну службу". 
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на неможливість прибуття в судове засідання через наявність в нього ознак респіраторного захворювання.   
Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не уважає причини повідомлені в заяві про відкладення розгляду справи поважними.
Так, частинами першою та другою статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  визначено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції повинен відкласти розгляд справи у випадку неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або ж у зв`язку клопотанням учасника справи про відкладення розгляду справи, якщо суд визнав повідомлені ним причини неявки поважними.
Водночас оцінка причин неявки сторони у справі є виключним повноваженням суду, який розглядає це питання, та на власний розсуд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, вирішує про наявність чи відсутність підстав для його задоволення, враховуючи конкретні обставини справи.
Отже, суд апеляційної інстанції не має імперативного обов`язку відкласти розгляд справи з підстав того, що учасником справи заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, якщо суд визнав повідомлені ним причини неявки неповажними.
Колегія суддів ураховує, що доводи представника позивача про неможливість участі в судовому засіданні через його захворювання не підтверджено жодними належними доказами.
При цьому, в матеріалах справи достатньо доказів для проведення апеляційного розгляду справи, в той час як судом апеляційної інстанції участь позивача та його представника обов`язковою не визнавалася.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що   ОСОБА_1  з листопада 2015 року проходив службу в Національній поліції  та з серпня 1993 року по листопад 2015 року - в органах внутрішніх справ.
З 23.11.2020 відповідно до наказу начальника ГУНП від 23.11.2020 №306о/с позивач перебував на посаді начальника центру забезпечення ГУ НП в Харківській області.
Внаслідок проведення Управлінням внутрішнього аудиту Національної поліції України планового внутрішнього аудиту оцінки діяльності ГУНП в Харківській області за період з 01.10.2017 по 30.06.2020,   ОСОБА_1  було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, шляхом звільнення з займаної посади.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 по справі №520/16952/2020 адміністративний позов ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу та поновлення на посаді - задоволено в повному обсязі. Скасовано наказ № 826 від 16.11.2020 Головного управління Національної поліції в Харківський області про звільнення ОСОБА_1 , з посади начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області. Поновлено ОСОБА_1  на посаді начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області. Допущено негайне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду в частині поновлення ОСОБА_1  на посаді начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021 по справі №520/16952/2020 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 по справі № 520/16952/2020 скасовано. Прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до листка непрацездатності серії АДР №779925   ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 30.03.2021 по 11.04.2021.
30.03.2021 заступниками начальника ГУНП в Харківській області підполковником поліції С.Химичем та підполковником поліції В.Гузєм внесено подання начальникові ГУНП в Харківській області, відповідно до якого, останніми порушено питання щодо переміщення позивача на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби. Вказане подання зумовлено тим, що ОСОБА_1 не володіє достатнім рівнем досвіду управлінської діяльності, однак має значний досвід в підрозділах кримінального блоку та превентивної діяльності, а на час складання подання існувала нагальна потреба в комплектуванні досвідченими фахівцями посади старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Харківській області.
Наказом ГУНП в Харківській області від 01.04.2021 №204 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 переміщено згідно з пунктом 2 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" (на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності ГУНП в Харківській області, звільнивши його з посади начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Не погодившись із таким наказом, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що граничні спеціальні звання за посадою, яку обіймав позивач до переміщення та після є однаковими, а тому в розумінні частини 2 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" відсутні підстави вважати, що позивач до видання оскаржуваного наказу займав вищу посаду. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1  вже був звільнений з посади начальника Центру забезпечення ГУ НП в Харківській області та це звільнення було визнано судом законним та обґрунтованим.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
У ч. 4 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" зазначено, що видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень визначених законом.
Учасниками справи не заперечується та обставина, що наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 826 від 16.11.2020 за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог абзаців 1 та 7 функціональних обов`язків, ч. 1 ст. З Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", до начальника ЦЗ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.
Вказаний наказ був оскаржений позивачем до адміністративного суду та за результатами судового розгляду скасовано наказ № 826 від 16.11.2020 Головного управління Національної поліції в Харківський області про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області.                                                                                          Поновлено позивача на посаді начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області.  
Крім того, допущено до негайного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області.          
З матеріалів справи вбачається, що процедура переміщення позивача на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивною діяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області відбулася після поновлення його на роботі як наслідок негайного виконання рішення суду, яке ще не набрало законної сили.
При цьому після звернення до суду із цим позовом, за результатами розгляду апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Харківській області рішення суду першої інстанції було скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно до положень статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, наказ № 826 від 16.11.2020 Головного управління Національної поліції в Харківський області про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області є чинним та має наслідком ретроспективну дію для його реалізації.
Від так будь-які інші накази, прийняті відповідачем після 16.11.2020, в тому числі оскаржуваний наказ про переміщення позивача на іншу посаду не має юридичних наслідків, оскільки прийнятий в період часу коли позивач  "де-юре" вже був звільнений з лав Національної поліції.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позову ОСОБА_1 про поновлення його на посаді начальника Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області та визнання протиправним  наказу про переміщення, який не має юридичної сили, оскільки як на момент видання оскаржуваного наказу про переміщення, так і на момент розгляду даної адміністративної справи позивач  вже був звільнений з цієї посади та таке звільнення було визнано судом законним та обґрунтованим.
Враховуючи викладене всі інші доводи заявника апеляційної скарги, зокрема про невідповідність територіальної юрисдикції, функціональних обов`язків, розміру грошового забезпечення, ступіню підпорядкованості, граничних спеціальних звань посади, на яку його було переміщено, з попередньою посадою, необхідності застосування приписів Закону України "Про державну службу" та застосування до спірних правовідносин норм п. 3 ч. 1 ст. 65  Закону України "Про Національну поліцію"  не впливають на результат розгляду цієї справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 по справі                     № 520/7710/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  22.02.2022.