Ухвала  
 
28 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 334/8135/17
 
провадження № 61-20081ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2021 року                    у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі комісії з припинення про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - ГУ Національної поліції в Запорізькій області), прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі комісії з припинення (далі - Запорізьке міське управління ГУ МВС України в Запорізькій області) про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено частково.
Визнано незаконною бездіяльність посадових осіб Запорізького міського управління ГУ МВС України в Запорізькій області (безпосередньо Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області),                                         ГУ Національної поліції в Запорізькій області (безпосередньо Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області) та прокуратури Запорізької області (безпосередньо прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя, у подальшому - Запорізької місцевої прокуратури №1 ) щодо довготривалого та неефективного досудового розслідування кримінального провадження № 12015080080000890.
Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя                                  від 10 грудня 2020 року стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу шляхом списання у безспірному порядку                      з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 1 890,97 грн.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2021 року апеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України задоволено частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року змінено в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , зменшивши його з 50 000 грн. до 10 000 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року змінено в частині розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 , зменшивши його з 1 890,97 грн до 378,13 грн.
В іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У грудні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада  2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 17 грудня 2021 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 22 грудня 2021 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними та відмовлено                   у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, а касаційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Акціонерного товариства «Укрпошта» (трек-номер                                                0306307922977) копія ухвали суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху була направлена на адресу, зазначену в касаційній скарзі Державною казначейською службою України (01601, м. Київ,                          вул. Бастіонна, 6) та отримана уповноваженою особою 28 грудня 2021 року.
 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 28 січня 2022 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 грудня 2021 року не виконані, що перешкоджає Касаційному цивільному суду                                    у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя               від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду                         від 08 листопада  2021 року підлягає визнанню неподаною та поверненню.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню                       із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Державної казначейської служби на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2021 року                    у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі комісії з припинення про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                       Р. А. Лідовець