ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2022 р.                                  Справа № 925/1139/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
без повідомлення учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради
на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.10.2021 (повне рішення складено 08.10.2021)
у справі №925/1139/21 (суддя - Спаських Н.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прозорі закупівлі Черкаси"
до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради
про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Прозорі закупівлі Черкаси" звернулося з позовом до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням умов договору про надання послуг №35/21 від 01.02.2021 у загальному розмірі 47359,63 грн, з яких: 24000,00 грн - основний борг, 19200,00 грн - штраф, 1394,63 грн - пеня, 2209,32 грн - 24% річних та 555,68 грн - інфляційні втрати.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради у визначений в договорі строк не розрахувався за надані послуги, порушивши права Товариства з обмеженою відповідальністю "Прозорі закупівлі Черкаси", що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.08.2021 відкрито провадження у справі №925/1139/21 та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
20.09.2021 позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Прозорі закупівлі Черкаси" просило стягнути з відповідача 12000,00 грн штрафу, а інші вимоги, викладені у позовній заяві, залишити без змін.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.10.2021 (повне рішення складено 08.10.2021) у справі №925/1139/21 позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції оскаржуване рішення ухвалено за умов неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.
Відповідач вказує на неможливість виконання зобов`язання перед позивачем з оплати послуг, оскільки договір та акт приймання-передачі наданих послуг не пройшли реєстрацію в органі Державної казначейської служби України у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування. При цьому, на переконання відповідача, оскільки він є органом місцевого самоврядування, то має у своїй діяльності керуватися нормами бюджетного законодавства.
Відповідно до витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 апеляційну скаргу у справі №925/1139/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №925/1139/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу 15 днів з дня отримання копії ухвали.
До суду 17.11.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Прозорі закупівлі Черкаси" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечує проти доводів скарги відповідача, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Також позивач у відзиві виклав клопотання про стягнення з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10000,00 грн та повідомив, що докази понесених судових витрат будуть надані у строки, встановлені процесуальним законом.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 01.02.2021 між Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прозорі закупівлі Черкаси" (виконавець) укладено договір №35/21 про надання послуг, відповідно до п. 1.1 якого, починаючи з дати підписання договору та протягом всього строку його дії, виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання замовнику консультаційних послуг з питань підприємницької діяльності та управління (код ДК 021:2015 - 79410000-1), а саме: консультативних послуг з питань закупівель (код ДК 02:2015 - 79418000-7) у порядку та на умовах, визначених у договорі, що здійснюються замовником згідно положень Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 з використанням веб-порталу уповноваженого органу "Prozorro", а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.
Перелік послуг, які надає виконавець замовнику, сторони визначили у п. 1.2 договору, згідно з яким виконавець надає наступні послуги:
- інформаційно-консультативні послуги з питань законодавства у сфері публічних закупівель;
- методологічну та практичну допомогу замовнику в розробці (редагування розробленого замовником) проекту річного плану закупівель, додатку до річного плану та зміни до них (стосовно застосування конкретної процедури закупівлі) та консультування з питань оприлюднення інформації на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель;
- супроводження процедури відкритих торгів;
- супроводження переговорної процедури закупівлі;
- супроводження спрощеної закупівлі;
- оскарження процедур закупівель в Антимонопольному комітеті України та у судовому порядку;
- допомога замовнику у складанні та оприлюднені звітів про договори про закупівлі, укладені без використання електронної системи закупівель.
Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість послуг (ціна договору) становить 48000,00 грн без ПДВ.
У п. 3.2 договору сторони погодили, що замовник протягом строку дії договору здійснює оплату послуг щомісячно у сумі 24000,00 грн без ПДВ у термін до 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від виконавця акту приймання-передачі наданих послуг.
Замовник здійснює оплату послуг у разі наявності відповідних бюджетних асигнувань (п. 3.3 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору надання послуг за договором підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі наданих послуг.
Сторони несуть відповідальність тільки із зобов`язань, що випливають з договору у відповідності до норм чинного законодавства України (п. 5.1 договору).
Договір набуває чинності з 01.02.2021 та діє до 31.03.2021, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 8.1 договору).
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивачем надано відповідачу наступні послуги: інформаційно-консультаційні послуги з питань підприємницької діяльності та управління (код ДК 021:2015 - 79410000-1), а саме інформаційно-консультаційні послуги з питань закупівель (код ДК 021:2015-79418000-7), що здійснюються замовником згідно положень Закону України "Про публічні закупівлі", за березень 2021 року на загальну суму 24000,00 грн. Даний факт підтверджується актом приймання-передачі послуг №476 від 29.03.2021, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відповідними печатками.
Зауважень з боку відповідача щодо якості, строків та повноти наданих позивачем послуг за договором відповідачем не надано.
Проте, відповідач у визначений в договорі строк (до 10 календарних днів після надання акту), а саме до 08.04.2021 включно, не розрахувався за надані позивачем послуги на суму 24000,00 грн.
Наведені вище обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Прозорі закупівлі Черкаси" з даним позовом до суду про стягнення з відповідача суми боргу, а також нарахованих штрафу, пені, 24% річних та інфляційних втрат.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказував на неможливість виконання зобов`язання перед позивачем та посилався на п. 3.3 договору, відповідно до якого замовник здійснює оплату послуг у разі наявності відповідних бюджетних асигнувань. Натомість, розрахунок за отримані послуги не відбувся, оскільки договір та акт приймання-передачі наданих послуг не пройшли реєстрацію в органі Державної казначейської служби України у зв`язку з відсутністю фінансування. При цьому, на переконання відповідача, оскільки він є органом місцевого самоврядування, то має у своїй діяльності керуватися нормами бюджетного законодавства.
Задовольняючи позовні, суд першої інстанції встановив, що сума боргу в розмірі 24000,00 грн за надані послуги підтверджується матеріалами справи, а відповідачем існування вказаної заборгованості у заявленому розмірі належними та допустимими доказами не спростовано. Також суд вказав на обґрунтованість розрахунку позивачем сум штрафу, пені, 24% річних та інфляційних втрат.
З наведеними висновками місцевого господарського суду погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3 та 5 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).
Статтями 525 та 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як убачається з матеріалів справи та було зазначено вище, на підставі укладеного між сторонами договору позивачем надано відповідачу інформаційно-консультаційні послуги з питань підприємницької діяльності та управління у березні 2021 року на загальну суму 24000,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі послуг №476 від 29.03.2021, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.
Відповідно до п. 3.2 договору замовник протягом строку дії договору здійснює оплату послуг щомісячно у сумі 24000,00 грн без ПДВ у термін до 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від виконавця акту приймання-передачі наданих послуг.
На підставі вищевикладеного, судом першої інстанції правильно встановлено, що виходячи з положень договору та приписів діючого законодавства, остаточний розрахунок за отримані послуги відповідач повинен був здійснити у строк до 08.04.2021 включно. Однак, доказів оплати відповідачем вартості послуг, тобто проведення остаточних розрахунків, станом на час розгляду справи Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради суду не надано.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку стосовно обґрунтованості заявлених вимог в частині стягнення суми основного боргу та наявності передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості отриманих послуг у сумі 24000,00 грн.
Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача з приводу неможливості виконання зобов`язання перед позивачем відповідно до п. 3.3 договору та того, що договір та акт приймання-передачі наданих послуг не пройшли реєстрацію в органі Державної казначейської служби України у зв`язку з відсутністю фінансування, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Разом з цим, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, а саме того, що договір про надання послуг №35/21 від 01.02.2021 та акт приймання-передачі не пройшли реєстрацію в органі Державної казначейської служби України у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування.
З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не було враховано наведені обставини, є таким, що не підтверджено жодними належними засобами доказування.
Також слід зазначити, що відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.
Умовами укладеного договору сторони чітко визначили порядок оплати наданих послуг - в термін до 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від виконавця акту приймання-передачі наданих послуг.
Положення договору "у разі наявності відповідних бюджетних асигнувань" не може вважати встановленням терміну виконання обов`язку замовника з оплати наданих послуг, оскільки поняття "термін" передбачає вказівку на подію, яка має неминуче настати. Натомість, положення "у разі наявності відповідних бюджетних асигнувань" такої вказівки не містить (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.03.2020 у справі №910/3011/19, 03.04.2018 у справі №908/1076/17 та 25.06.2020 у справі №910/4926/19).
Приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується з вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Відповідно до правової позиції, викладеної у вже загаданій постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №910/4926/19, посилання на відсутність бюджетного фінансування як на підставу невиконання своїх грошових зобов`язань, є безпідставними та необґрунтованими. За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
З урахуванням вищезазначеного, доводи апеляційної скарги відповідача відхиляються колегією суддів.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 12000,00 грн штрафу та 1394,63 грн пені на підставі п. 5.2 договору, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).
Відповідно до п. 5.2 укладеного між сторонами договору у випадку затримки або оплати не у повному розмірі послуг замовник зобов`язаний сплатити виконавцю суму боргу (основного зобов`язання) з урахуванням пені, що обраховується у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. У випадку прострочення виконання зобов`язань замовника по оплаті послуг більше ніж на 10 днів поспіль замовник зобов`язаний додатково сплатити виконавцю штраф у розмірі 30% від вартості послуг. У випадку прострочення виконання зобов`язань замовника по оплаті послуг більше ніж на 30 днів поспіль замовник зобов`язаний додатково сплатити виконавцю штраф у розмірі 50% від вартості послуг.
Статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" унормовано, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
При цьому, як правильно зазначено місцевим господарським судом, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України є видами штрафних санкцій в межах одного виду відповідальності, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.
З урахуванням зазначеного, апеляційний суд вказує на правомірність нарахування позивачем до стягнення з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради 12000,00 грн штрафу як 50% від вартості неоплачених послуг, та пені у розмірі 1394,63 грн за період з 09.04.2021 по 26.08.2021.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 555,68 грн інфляційних втрат та 2209,32 грн 24% річних за період з 09.04.2021 по 26.08.2021, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до п. 5.5 договору за погодженням сторін проценти за прострочення грошових зобов`язань, передбачені ст. 625 ЦК України, встановлено у розмірі 24% річних.
Перевіривши розрахунок 24% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем здійснено правильний розрахунок, а тому вказані вимоги також підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, оскільки строк виконання зобов`язання відповідачем є таким, що настав, доказів проведення повного розрахунку з позивачем за отримані послуги матеріали справи не містять, місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку про задоволення позову та стягнення з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради на користь позивача 24000,00 грн основного боргу, 12000,00 грн штрафу, 1394,63 грн пені, 2209,32 грн 24% річних та 555,68 грн інфляційних втрат на підставі договору про надання послуг №35/21 від 01.02.2021.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 01.10.2021 у справі №925/1139/21 ухвалено з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.
Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 01.10.2021 у справі №925/1139/21 залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. 

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                С.І. Буравльов