Постанова
Іменем України                       
 
14 грудня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 199/328/17-ц
провадження № 61-14819 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2; 
відповідач - ОСОБА_1 ;
треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко Володимир Іванович, Ленінський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 19 грудня 2017 року у складі судді Руденко В. В. та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина

Короткий зміст заяви
 
У січні 2017 року громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2 (далі - ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація»), звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М. М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко В. І., Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. 
 
Позовна заява мотивована спричиненням шкоди у зв`язку з невиконанням 
ОСОБА_1 рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2013 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 175 846,00 грн. Розмір шкоди за позовом складається із 393 294,00 грн - різниці присудженої до стягнення суми та визначеною з урахуванням курсу валюти на день пред`явлення позову не повернутої грошової суми у розмірі 22 000 дол. США (569 140,00 грн - 
175 846,00 грн) та із 57 692,42 грн - 3 % річних за період з 22 липня 2013 року по 12 грудня 2016 року.
 
18 грудня 2017 року від ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2 надійшла як уточнена додаткова позовна заява про стягнення з 
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 59 839,09 грн шкоди (інфляційних втрат, 3 % річних) за період з 12 грудня 2016 року до 18 грудня 2017 року та 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 
450 986,42 грн шкоди (інфляційних втрат, 3 % річних) та 62 000 грн на відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку про те, що порушене право ОСОБА_2 вже захищене судом за аналогічними позовними вимогами.
Повертаючи подану 18 грудня 2017 року уточнену позовну заяву ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 59 839,09 грн шкоди (інфляційних втрат, 3 % річних) за період з 12 грудня 2016 року до 18 грудня 2017 року та 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на ненадання позивачем доказів направлення копії цієї заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи (пункт 2 частина перша, п`ята статті 49 ЦПК України).
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 
2018 року апеляційну скаргу ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2, залишено без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року залишено без змін.
 
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.
 
Короткий зміст судового рішення суду касаційної інстанції
 
20 травня 2018 року ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діяла в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2,через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області
від 12 квітня 2018 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі, що переглядається, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року скасовано. 
Позовну заяву ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2, до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М. М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко В. І., Ленінський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишено без розгляду.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У серпні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу № 199/328/17 із Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.
 
У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судами встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2013 року у справі № 199/2837/13-ц, яке набрало законної сили 22 липня 2013 року, за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М. М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко В. І., про стягнення шкоди, завданої незаконними діями внаслідок злочину, відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 175 846 грн.
01 серпня 2013 року на підставі вищевказаного судового рішення був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. 
 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2013 року відповідачем не виконано.
 
Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року у справі № 199/521/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М. М., Ленінський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду (інфляційні збитки, 3% річних) в сумі 450 986,42 грн та моральну шкоду в сумі 62 000 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Заочне рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року мотивовано невиконанням ОСОБА_1 рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2013 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 175 846 грн, а розмір шкоди визначено як різницю присудженої до стягнення суми та визначеною з урахуванням курсу валюти на день пред`явлення позову неповернутої грошової суми 22 000 дол. США (569 140 грн - 175 846 грн) та 57 692,42 грн - 3% річних за період з 22 липня 2013 року по 12 грудня 2016 року. Рішення набрало законної сили 04 липня 2017 року.
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до приписів пункту 7 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
 
Відповідно до вимог частин першої та третьої статті 405 ЦПК України якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.
 
За результатами розгляду касаційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 416 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду касаційної інстанції.
 
Так, із матеріалів справи убачається, що за результатами розгляду касаційної скарги ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2, постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі, що переглядається, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року скасовано. 
Позовну заяву ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діє в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2, до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М. М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко В. І., Ленінський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишено без розгляду.
 
Приймаючи постанову Верховний Суд зазначив про те, що  ЦПК України не передбачає права громадської організації без статусу юридичної особи бути представником у суді, оскільки таке право належить лише адвокатові, законному представникові, а у спорах, що виникають з трудових відносин, та у малозначних спорах - фізичній особі, яка досягла вісімнадцяти років і має цивільну процесуальну дієздатність.
Наявна у матеріалах справи копія наданого громадською організацією документа з назвою «довіреність» від 09 жовтня 2015 року не є копією довіреності ні від фізичної, ні від юридичної особи та не відповідає вимогам ЦК України і ЦПК України та суперечить суті інституту представництва
 
Тому посилаючись на вимоги пунктами 1 та 2 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановив ухвалу про залишення позову без розгляду, оскільки позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності, позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
 
ОСОБА_2 у своїй касаційній скарзі на судові рішення першої та апеляційної інстанцій посилається на не врахування обставин у справі, а також неправильне застосування судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
 
Враховуючи те, що наведені ОСОБА_2 доводи касаційної скарги вже були предметом розгляду касаційної скарги ГО «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», яка діяла в його інтересах, на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року, які постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року скасовані та позовна заява залишена без розгляду, підстави для повторного розгляду вказаних доводів відсутні.
За таких обставин, при розгляді касаційної скарги ОСОБА_2 у суду касаційної інстанції немає підстав для застосування своїх повноважень, передбачених пунктом 7 частини першої статті 409 ЦПК України. 
Отже підстав, за яких може бути скасовано раніше прийняту постанову суду касаційної інстанції, колегією суддів не встановлено.
 
За таких обставин, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення.
 
Керуючись статтями 389, 400, 402, 405 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь 
 
                                                                                                    О. М. Осіян
                                                                                                            
                                                                                                            Н. Ю. Сакара 
 
                                                                                                          В. В. Шипович