Ухвала
04 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 2-1461/11
провадження № 61-2632ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня          2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 січня 2022 року у справі за заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Заяву мотивовано тим, що 11 жовтня 2012 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області видано виконавчий документ                № 2-101/12 про стягнення з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі - 5 667, 33 доларів США. Заявник вказував, що виконавчий лист втрачений, доказом чого є відповідь відділу державної виконавчої служби. 
Із урахуванням зазначеного, АТ КБ «ПриватБанк» просило поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, видати дублікат виконавчого листа Шосткинського міськрайонного суду Сумської області                  № 2-101/12 від 11 жовтня 2012 року.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області                       від 29 жовтня 2020 року, яка не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи, заявуАТ КБ «ПриватБанк»задоволено.
Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-101/12 від 11 жовтня 2012 року, виданого на виконання рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня            2012 року про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 667, 33 доларів США.
Видано дублікат виконавчого листа № 2-101/12 від 11 жовтня 2012 року, виданого на виконання рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2012 року про стягнення з  ОСОБА_1  на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 667, 33 доларів США. 
Постановою Сумського апеляційного суду від 27 січня 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення, а ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2020 року - без змін.
У лютому 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 січня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судами не враховано положення статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа), у відповідності до яких строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у цій справі становив три роки. Виконавчий лист був повернутий стягувачу державним виконавцем 05 серпня 2015 року, тому строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 05 серпня         2018 року, однак стягувач звернувся із відповідною заявою лише 01 жовтня 2020 року, тобто з пропуском трирічного строку. ОСОБА_1 вважає, що стягувачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження об`єктивної неможливості вчинити дії щодо пред`явлення виконавчого документу до виконання у строки, визначенні Законом.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою. 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Судами встановлено, що Шосткинський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 21 вересня 2012 року стягнув з  ОСОБА_1  на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 667, 33 доларів США та 571, 84 грн судових витрат. 
11 жовтня 2012 року на виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листи № 2-1461/11 (№ 2-101/12).
У листі в. о. начальника Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 65311 від 04 вересня 2020 року повідомлено, що виконавчий лист № 2-101/12, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з  ОСОБА_1  на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 5 667, 33 доларів США, надійшов на виконання 27 березня 2015 року. 05 серпня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 02 вересня 2020 року повторно на виконання виконавчий лист не надходив.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на виконання рішення суду, що є складовою частиною здійснення правосуддя, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що стягувач отримав виконавчий лист після пред`явлення його до виконання, а також постанову від 05 серпня 2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу, встановивши, що оригінал виконавчого листа № 2-101/12 було втрачено, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.
Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не впливають на права боржника та не покладають на нього додаткових зобов`язань з огляду на те, що дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 січня 2022 року у частині вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа не може вважатись обґрунтованою.
Також необхідно зазначити, що касаційному оскарженню підлягають лише ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У відповідності до частини першої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже ухвала Шосткинського міськрайонного суду Сумської області                      від 29 жовтня 2020 року та постанова Сумського апеляційного суду                  від 27 січня 2022 року у частині вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись частинами першою, другою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 січня 2022 року у справі за заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
         С. Ф. Хопта
 
         В. В. Шипович