Номер провадження: 33/813/120/22
Номер справи місцевого суду: 521/16229/21 
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Гасанової Л.Я.к.,
розглянувши апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Непомнющого Олександра Миколайовича на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 17 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 

встановив:
Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпА, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.09.2021 року серії ААБ № 305893 27.09.2021 року о 13 годині 00 хвилин, по вул. Богдана Хмельницького, 58, в м. Одесі водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті з вул. Запорізька, при повороті ліворуч, не надав переваги у русі автомобілю Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку прямо та допустив з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_1 порушив п. 16.6 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. 
Не погоджуючись із вищенаведеною постановою, представник ОСОБА_1 – адвокат Непомнющий О.М. звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 17 листопада 2021 року та закрити провадження, посилаючись на наступне:
- до суду першої інстанції було надано відеозаписи з місця ДТП та висновок експерта №11006210, за результатами проведення автотехнічного експертного дослідження обставин ДТП, які підтверджують відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення;
- відповідно до висновку експерта №11006210 саме дії водія автомобілю Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , були необхідною та достаньою умовою для виникнення даного ДТП. В діях же водія автомобілю Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , невідповідності вимогам п.п.10.1, 16.6., ПДР України, яким останній повинен був керуватись у дорожньо-транспортній ситуації, що склалась, не вбачається;
- судом не було допитано жодного зі свідків у судовому засідання, чиї письмові покази без складання ними присяги в судовому засідання, не можна визнати належними доказами.
Щодо поважності пропуску ним строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що на день складання апеляційної скарги, ані ОСОБА_1 , ані його захисник не отримали копію оскаржуваної постанови.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників справи апеляційний суд встановив наступне.
З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів отримання апелянтом копії повного тексту оскаржуваної постанови, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності апеляційний суд вважає необхідним поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів адміністративної справи та оскарженої постанови вбачається, що в ході судового розгляду суддя не в повному обсязі дотримався вимог зазначеної правової норми, що потягло ухвалення передчасного і необґрунтованого рішення.
Притягуючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції послався на те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті з вул. Запорізька, при повороті ліворуч, не надав переваги у русі автомобілю Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку прямо.
Таким чином, суд першої інстанції вбачав у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Однак суд апеляційної інстанції з такими висновками суду погодитись не може з огляду на наступне.
За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши наявні у матеріалах справи відеозаписи з місця ДТП, апеляційний суд не погоджується і з наданою судом першої інстанції оцінкою дій водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , виходячи з наступного.
Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).
Відповідно до п. 16.6. ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Відповідно до п. 10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Тож дійсно, водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , перед повороті ліворуч, після зупинки та початком вчинення маневру повороту ліворуч повинен був, відповідно до вимог п.10.1. ПДР України, переконатись в безпеці такого маневру та, відповідно до вимог п.16.6 ПДР України, дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).
Отже, під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.
З наявних у матеріалах справи відеозаписів апеляційним судом встановлено, що автомобіль Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював маневр повороту ліворуч за невстановленим транспортним засобом. Перед початком маневру водії впевнились в його безпеці, пропустили транспортні засоби, що рухались у зустрічному напрямку, після чого водій невстановленого транспортного засобу почав маневр розвороту, перекривши транспортному засобу Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , траєкторію руху.
При цьому дослідивши відповідні відеозаписи апеляційний суд приходить до висновку, що водієм автомобілю Daewoo Lanos, д.н.з.  НОМЕР_2 , не було дотримано вимог п.12.3. ПДР України, відповідно до яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 
Так, з відеозаписів вбачається, що під час руху автомобілю Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Запорізькій видимість водію ОСОБА_3 перехрестя із вул. Богдана Хмельницького не було обмежено жодним чином, відтак у полі зору останнього була дорожня ситуація, що склалась на перехресті, а саме те, що Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , та невстановленим транспортним засобом було перекрито його смугу руху, а відтак вони становили небезпеку для нього як для водія.
Тим не менш, водій автомобілю Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , не надав водію автомобілю Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , завершити маневр, не вчинив заходів для зменшення швидкості для запобігання зіткненню, попри наявність для цього технічної можливості.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку відсутність причинного зв`язку між діянням водія автомобілю Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , та ДТП, що сталась.
Вищевказані обставини залишились поза увагою судді, що мало наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за подію, винуватість у якій ОСОБА_1 матеріалами справи не доведено.
Апеляційний суд вважає, що висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 , враховуючи вищенаведене, є передчасним, необґрунтованим і не узгоджується з вищевказаними вимогами КУпАП.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.
Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 року у справі N 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини зазначив, що "одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями" (абз. 3 п. п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 року N 5-рп/2005 той же Суд вказав, що "із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі" (абз. 2 п. п. 5.4 п. 5).
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому вважає, що матеріалами справи не доведено складу адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:
Клопотання представнику ОСОБА_1 – адвоката Непомнющого Олександра Миколайовича – задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 17 листопада 2021 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Непомнющого Олександра Миколайовича - задовольнити.
Постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 17 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                                І.А. Артеменко