Ухвала 
 
06 квітня 2022 року 
м. Київ
 
справа № 570/5332/16-ц
 
провадження № 61-2691ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 січня 2022 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - АТ «Укртелеком») про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди.
 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 травня              2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2021 року, з урахуванням ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2021 року про виправлення описки, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення,                                        а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2021 року - без змін.
 
У лютому 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження                      в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підстави касаційного оскарження судового рішення визначені                                   у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_1  вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі № 914/1303/18 та від 25 лютого 2020 року у справі                      № 755/16588/17-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Крім того, у касаційній скарзі заявник, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначає ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 вересня 2015 року у справі № 1016/3020/2012 та постанову Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», в яких, на його думку, викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований апеляційним судом в оскаржуваних судових рішеннях.
 
Проте, суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що посилання      у касаційній скарзі на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України                            з розгляду цивільних та кримінальних справ, у якій, на думку заявника, викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах (а не Верховного Суду) не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення.
 
Посилання на постанову Пленуму Верховного Суду України не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення з огляду на таке.
 
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені                             у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
 
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі                      і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Ураховуючи законодавчі обмеження щодо формування єдиної правозастосовчої практики, правові висновки, викладені у постановах Пленуму Верховного Суду України, не входять до елементів, з яких формується база правозастосовчої практики та мають рекомендаційний характер.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1  подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 січня 2022 року.
 
Витребувати з Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу № 570/5332/16-ц.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 травня 2022 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                      І. А. Воробйова
 
Ю. В. Черняк