УХВАЛА
 
06 квітня 2022 року
м. Київ
 
справа № 363/432/17
провадження № 61-1226ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 , про поділ боргових зобов`язань,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку, за вказаною вище адресою; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки 
за вказаною вище адресою.
 
У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом 
до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнень, просив поділити між ним 
та ОСОБА_1 заборгованість перед ОСОБА_4 , що станом на 29 травня 2018 року становить 783 225,00 грн, по Ѕ частині за кожним; поділити між ним 
та ОСОБА_1 заборгованість перед ОСОБА_3 , що станом на 29 травня 2018 року становить 313 290,00 грн, по Ѕ частині за кожним; поділити між ним 
та ОСОБА_1 заборгованість перед ОСОБА_5 , що станом 
на 29 травня 2018 року становить 130 537,50 грн, по Ѕ частині за кожним; поділити між ним та ОСОБА_1 заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг», що станом на 29 травня 2018 року становить 20 072,15 грн, по Ѕ частині 
за кожним; поділити між ним та ОСОБА_1 заборгованість перед 
АТ «КБ «ПриватБанк», що станом на 29 травня 2018 року становить 
81 750,01 грн, по Ѕ частині за кожним.
 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 
2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.Поділено спільне сумісне майно подружжя, а саме: земельну ділянку площею 0,0750 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , 
з кадастровим номером 3221888801:37:052:0702, та визнано за ОСОБА_1 
і ОСОБА_2 право власності по Ѕ частині вказаної земельної ділянки 
за кожним. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року залишено без змін.
 
Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року залишено без змін.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року рішення суду першої інстанції в частині позову ОСОБА_1 про поділ житлового будинку скасовано і прийнято в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.
 
19 січня 2022 року ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким визнати спірне нерухоме майно об`єктом спільної сумісної власності подружжя 
із визначенням її частки у розмірі Ѕ частини та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 та надано строк дня усунення недоліків скарги 
до 03 березня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання доказів на підтвердження сплати судового збору або на підтвердження підстав звільнення від його сплати.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, а саме - копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 15 лютого 2022 року, з яких убачається, що за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.
 
Разом з цим, до касаційної скарги ОСОБА_1 додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».
 
У клопотанні про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 зазначає, що не отримувала дохід протягом 1-4 кварталів 2021 року, а тому просить задовольнити вказане клопотання. Вказані доводи підтверджуються наданими відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. 
 
Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний період.
 
З урахуванням наведеного, Верховний Суд приходить до висновку про задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1  вказує на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і як на підставу для відкриття касаційного провадження посилається на те, що судом застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі 
№ 496/6067/15-ц, від 28 жовтня 2019 року у справі № 308/2695/16-ц, 
від 03 грудня 2018 року у справі № 525/511/16-ц, від 20 лютого 2019 року 
у справі № 556/290/17-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 567/147/16-ц.
 
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року.
 
Керуючись статтями 136, 389, 394, 395 ЦПК України, 

 
 
УХВАЛИВ:
 
Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 
2021 року.
 
Витребувати з Вишгородського районного суду Київської області цивільну справу № 363/432/17 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 , про поділ боргових зобов`язань.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                           В. М. Коротун
 
                                                                                                          М. Є. Червинська