П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6670/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.   
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
21 березня 2022 року                                                                                          м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просив:
- визнати протиправним рішення №0038712405 від 08.04.2021р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (не своєчасне перерахування) єдиного внеску ГУ ДПС у Хмельницькій області;
- скасувати рішення №0038712405 від 08.04.2021р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (не своєчасне перерахування) єдиного внеску ГУ ДПС у Хмельницькій області.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідно до інтегрованої картки платника податків позивача 20.01.2020 проведено поточне нарахування по ЄСВ згідно з поданим звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2019 року в сумі 409592,42 грн. За рахунок несплати поточних нарахувань станом на 20.01.2020 виникла заборгованість в сумі 801811,20 грн. 
Сплата поточного зобов`язання проведена 23.01.2020 (724,81 грн згідно з платіжним дорученням №2959 від 23.01.2020), 07.02.2020 (254796,22 грн згідно з платіжним дорученням №236 від 07.02.2020), 10.02.2020 (10731,81 грн згідно з платіжним дорученням №258 від 10.02.2020), 11.02.2020 (5143,36 грн згідно з платіжним дорученням №261 від 11.02.2020), 12.02.2020 (1404,37 грн згідно з платіжним дорученням №270 від 12.02.2020 та 6807,53 грн згідно з платіжним дорученням №267 від 12.02.2020), 14.02.2020 (1966,02 грн згідно з платіжним дорученням №287 від 14.02.2020), 17.02.2020 (1928,22 грн згідно з платіжним дорученням №290 від 17.02.2020) та 20.02.2020 (4740,32 грн згідно з платіжним дорученням №313 від 20.02.2020) в сумі 288242,66 грн.
Згідно з поданим звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2020 року проведено поточне нарахування по ЄСВ в сумі 372878,76 грн. За рахунок несплати поточних нарахувань станом на 20.02.2020 виникла заборгованість в сумі 886447,30 грн.
Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 27.02.2020 сплатило ЄСВ в сумах 334439,22 грн (платіжне доручення №319 від 27.02.2020) та 552009,77 грн (платіжне доручення №323 від 27.02.2020). 
У зв`язку з сплатою позивачем єдиного внеску за грудень 2019 року та за січень 2020 року з порушенням законодавчо встановленого строку, відповідачем винесено рішення №0038712405 від 08.04.2021 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Відповідно до цього рішення до державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" застосовано штраф у розмірі 156494,23 грн за період з 21.01.2020 по 27.02.2020 та нараховано пеню у розмірі 18174,66 грн (0,1% суми недоїмки).
Позивач оскаржив рішення №0038712405 від 08.04.2021, отримане ним 14.04.2021, в адміністративному порядку.
Рішенням Державної податкової служби України від 17.05.2021 №10881/6/99-00-06-02-01-06 скаргу державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" залишено без задоволення, а рішення №0038712405 від 08.04.2021 - без змін. Це рішення позивач отримав 21.05.2021.
Позивач, вважаючи рішення №0038712405 від 08.04.2021 протиправним, звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Приписами частини 1 статті 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Як встановив суд, державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску (пункт 1 частини 2 статті 6 Закон №2464-VI).
Відповідно до частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Згідно з пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки.
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону №2464-VI).
Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Згідно з частиною 10 статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Положеннями частини 13 статті 25 Закону №2464-VI встановлено, що нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.
Відповідно до частини 15 статті 25 Закону №2464-VI рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.
Згідно з частиною 6 статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція) врегульовує застосування окремих положень порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом  №2464-VI та визначає процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій та стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів податковими органами.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу VII  Інструкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. При цьому приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС.
Як встановив суд, згідно з реєстраційними даними ІС "Податковий блок" в інтегрованій картці платника податків державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" відображена сплата останнім єдиного внеску за грудень 2019 року та за січень 2020 року з порушенням вимог статті 9 Закону №2464-VI, а саме, з порушенням законодавчо встановленого строку. Це зумовило винесення спірного рішення.
Щодо доводів відповідача про наявність у нього станом на дату винесення оскарженого рішення та станом на 02.06.2021 переплати по внесках, суд вважає їх безпідставними з врахуванням наведених приписів частини 13 статті 25 Закону №2464-VI. Крім того, вказані позивачем періоди наявності переплат не відносяться до періоду, за який винесено рішення №0038712405 від 08.04.2021.
Стосовно твердження позивача про те, що розподілом надмірно сплачених коштів займаються органи Казначейства України на підставі Положення №54, то суд оцінює його критично з врахуванням наступного.
Відповідно до пункту 35-1.1 статті 35-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) єдиний рахунок - це рахунок, відкритий у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який може використовуватися платником податків для сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу з податків та зборів, передбачених цим Кодексом, єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пунктом 35-1.2 статті 35-1 ПК України повідомлення про використання або про відмову від використання єдиного рахунку подається платником податків в електронній формі через електронний кабінет у порядку, встановленому статтею 42-1 цього Кодексу. Платник податків має право повідомити про використання або про відмову від використання єдиного рахунку один раз протягом календарного року. Використання єдиного рахунку платником податків розпочинається з дня, наступного за днем подання ним повідомлення про використання єдиного рахунку.
Доказів подання позивачем повідомлення про використання єдиного рахунку суду не надано. 
Крім того, як встановив суд, в інтегрованій картці платника податків позивача відображена сплата єдиного внеску 23.01.2020, 07.02.2020, 10.02.2020, 11.02.2020, 12.02.2020, 14.02.2020, 17.02.2020, 20.02.2020 та 27.02.2020 на підставі платіжних доручень за кодом операції 101, якому відповідно до Переліку відповідає такий вид сплати, як "сплата суми податків і зборів / єдиного внеску". Відповідно до примітки до вказаного виду він використовуються при заповненні документів на переказ платниками податків.
Щодо посилання позивача на те, що рішенням №0084205303 від 18.08.2020 вже охоплювався період, зазначений в спірному рішенні, як на підставу для визнання протиправним та скасування останнього, суд вважає помилковими в силу зазначених приписів підпункту 2 пункту 2 розділу VII  Інструкції та наявності в інтегрованій картці платника відомостей про наявність в позивача заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на грудень 2019 року, на січень 2020 року та на лютий 2020 року. При цьому, питання правомірності відображення в інтегрованих картках зобов`язань по сплаті єдиного внеску не охоплюється предметом цього позову, оскільки їх аналіз (у разі непогодження) має здійснюватись в рамках окремої справи з іншими позовними вимогами. Судові рішення, якими б контролюючий орган було зобов`язано провести коригування в інтегрованих картках шляхом виключення будь-яких нарахувань з єдиного внеску відсутні. Докази того, що нарахування по таким рішенням були двічі включені до інтегрованих карток матеріали судової справи не містять.
Таким чином, контролюючий орган приймаючи рішення №0038712405 від 08.04.2021 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Курко О. П.