Справа № 991/7526/21
Провадження № 11-сс/991/63/22
Слідчий суддя: ОСОБА_1 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в складі колегії суддів:
головуючого судді – ОСОБА_2 ,
суддів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
секретар судового засідання – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 листопада 2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність Генерального прокурора Офісу Генеральної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення та встановлені судом обставини
30 жовтня 2021 року ОСОБА_6 надіслала Генеральному прокурору Офісу Генеральної прокуратуризаяву про можливе вчинення обраними народними депутатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі – КК України).
Враховуючи те, що відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) внесені не були, ОСОБА_6 звернулася до Вищого антикорупційного суду зі скаргою, в якій просила зобов`язати Генерального прокурора Офісу Генеральної прокуратуриабо іншу уповноважену особу Офісу Генеральної прокуратуривнести відомості щодо вчинення обраними народними депутатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 367, які містяться в заяві про можливе вчинення кримінального правопорушення від 30 жовтня 2021 року, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
За результатами розгляду, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 25 листопада 2021 року відмовив у задоволенні скарги.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 20 грудня 2021 року звернулась до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою від 21 грудня 2021 року була повернута особі, яка її подала.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 листопада 2021 року, ОСОБА_6 повторно звернулась до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, в якій ставить вимогу про скасування ухвали та направлення матеріалів справи на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що згідно з положеннями ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) та позиції Верховного Суду, викладеної в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження до ст. 284 КПК України. Подія, про яку вона зазначала у заяві про вчинення кримінального правопорушення, полягала в наступному: в Україні здійснює діяльність Верховна Рада України, але у відкритому Єдиному державному реєстрі, розміщеному на офіційному сайті Міністерства юстиції України, інформація про юридичну особу публічного права із найменуванням «Верховна Рада України» відсутня. На її переконання, дана обставина свідчить про те, що обрані народні депутати без здійснення державної реєстрації вказаної юридичної особи мають понести кримінальну відповідальність за зловживанням наданими їм українським народом службовими повноваженнями, зокрема за незаконне використання печатки та офіційних бланків з найменуванням Верховної Ради України. 30 жовтня 2021 року вона направила до Офісу Генерального прокурора заяву про можливе вчинення народними депутатами України кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 367 КК України, проте відомості до ЄРДР внесені не були. При постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не надав правильної оцінки доказам, та як наслідок – відмовив у задоволенні скарги. 
Крім того, зазначила, що вона вже зверталась з даною апеляційною скаргою до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, однак ухвалою від 21 грудня 2021 року апеляційна скарга була їй повернута в зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, а нею не було поставлене питання про поновлення цього строку. Однак, звертаючись вдруге з апеляційною скаргою, посилається на те, що строк на апеляційне оскарження вона не пропустила, оскільки копію повного тексту оскаржуваної ухвали вона отримала засобами поштового зв`язку 09 грудня 2021 року, а з апеляційною скаргою звернулась 14 грудня 2021 року, чим дотримала приписи, зазначені в абзаці третьому резолютивної частини ухвали, відповідно до яких їй було роз`яснене право на звернення з апеляційною скаргою протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. 

Позиції учасників судового провадження
Учасники судового провадження в судове засідання не прибули, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, однак відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду. При цьому, учасники судового провадження, які не прибули, не надали суду свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до таких висновків.
Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Строки, у межах яких особа може оскаржити ухвалу слідчого судді, визначені ст. 395 КПК України.
Так, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення (п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України).
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України).
Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу цього строку та його закінчення, виходячи з того, чи з викликом особи було постановлено оскаржувану ухвалу, чи без такого.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що 25 листопада 2021 року розгляд скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Генерального прокурора Офісу Генеральної прокуратури здійснювався слідчим суддею за участі ОСОБА_6 . Крім того, описова частина ухвали слідчого судді містить доводи сторін у судовому засіданні, зокрема те, що заявник ОСОБА_6 просила скаргу задовольнити, що підтверджує її розгляд слідчим суддею за участі останньої. Присутність ОСОБА_6 під час розгляду скарги підтверджується також журналом судового засідання за 25 листопада 2021 року, який міститься в матеріалах провадження. 
Отже, у даному випадку перебіг строку на апеляційне оскарження обчислюється відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України – протягом п`яти днів з дня оголошення оскаржуваної ухвали. Відповідно, цей строк починає обчислюватись з 26 листопада 2021 року, та закінчується 30 листопада 2021 року.
Водночас, апеляційну скаргу подано ОСОБА_6 14 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті, і особа, яка подала апеляційну скаргу не порушує в ній питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Тобто відраховує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моменту одержання копії оскаржуваного судового рішення та не вважає його пропущеним.
Проте, правило початку перебігу строку «з дня отримання копії судового рішення» не поширюється на оскарження ухвал слідчого судді, постановлених за викликом особи, але без її участі. У такому випадку строк на апеляційне оскарження обчислюється за загальним правилом, а саме з моменту оголошення судового рішення (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 4910/16/19-к, від 28 жовтня 2020 року в справі № 487/4645/19, від 24 лютого 2021 року в справі № 234/6277/20). 
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 01 жовтня 2015 року в справі № 5-103кс15 та від 24 березня 2016 року в справі № 5-16кс16.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді з пропуском визначеного ст. 395 КПК України строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Так, виходячи із усталеної практики Верховного Суду, необізнаність особи з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, коли отримано лише його резолютивну частину, а повний текст вручено після спливу строків на апеляційне оскарження, може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року в справі № 461/1434/18, провадження № 51-6470кмо18).
При цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України).
Беручи до уваги зазначене та зважаючи на те, що ОСОБА_6 не заявила клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, то апеляційний суд не може вирішити це питання з власної ініціативи.
Апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України).
Рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку оскарження ухвали слідчого судді – при вирішенні питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення. Якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді – після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження (ухвала Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року в справі № 569/17036/18, провадження № 51-598кмо19).
Оскільки ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді з пропуском строку на апеляційне оскарження та клопотання щодо його поновлення не заявила, то апеляційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст. 117, 395, 396, 399, 405, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 листопада 2021 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність Генерального прокурора Офісу Генеральної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, – закрити.
Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Головуючий суддя         ОСОБА_2 

Судді         ОСОБА_3 

ОСОБА_4