ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 лютого 2022 року           справа №200/3619/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів  Компанієць І.Д., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання Сухова М.Є., за участю позивача особисто, представника відповідача Ковальової А.Г., розглянув у  відкритому судовому засіданні  апеляційні скарги Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року і додаткове рішення від 22 жовтня 2021 року у справі   № 200/3619/21 (головуючий І інстанції суддя Аляб`єв І.Г. ) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу від 26.02.2021 року № 35-ОС в частині звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -      

                                                         ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого м. Краматорську в якому просила суд: - визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську від 26.02.21 №35-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань з 01.03.21 в зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміні штатного розпису, з припиненням державної служби на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 ЗУ «Про державну службу»; - поновити ОСОБА_1 з 02.03.2021 в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську або аналогічній посаді; - стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.03.21 по день прийняття рішення у справі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 26.02.2021 № 35-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » в частині звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську. Поновлено ОСОБА_3 з 01.03.2021 на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську. Стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 404 917 гривень 07 копійок. Допущено рішення до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць.
Додатковим рішенням від 22 жовтня 2021 року Абзац 6 резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.09.2021 після слів «в межах суми стягнення за один місяць» доповнено словами та цифрами «в розмірі 54091 (п`ятдесят чотири тисячі дев`яносто одну) гривню 90 (дев`яносто) копійок». 
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційні скарги,  в якій просив скасувати рішення і додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних скарг зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України “Про державну службу” скорочення чисельності або штату державних службовців є самостійною та достатньою підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення та не містить будь-яких додаткових умов для її припинення. Сам факт прийняття наказу ДБР від 14.07.2020 № 94 ДСК є належним та достатнім доказом скорочення посади державної служби.
Апелянт вважає, що правових підстав для незастосування діючих на момент виникнення спірних правовідносин норм Закону України “Про державну службу”, що регламентували процедуру вивільнення державних службовців, або ж застосування норм в інший спосіб не передбачений законом, у ДБР не було. Відповідач також посилається на  роз`яснення  НАДС від 20.02.2020 № 86 р/з.
Відповідачем, як суб`єктом призначення по посаді позивача дотримано регламентовану в статті 87 Закону України “Про державну службу” процедуру вивільнення державних службовців, оскільки позивача було попереджено про наступне вивільнення за 30 календарних днів, проведено повний розрахунок при звільнення та виплачену вихідну допомогу в розмірі 2 середніх заробітних плат. Апелянт звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах законодавець фактично наділив державні органи дискреційними повноваженнями, адже суб`єкт владних повноважень при прийнятті кадрів може обирати у конкретній ситуації між альтернативами пропонувати або не пропонувати рівнозначну або нижчу вакантну посаду.
Представник відповідача і позивач підтримали свої позиції у судовому засіданні.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, надані відзиви, заперечення, додаткові пояснення, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 .
Наказом в.о. Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську  вiд 23.11.2018 № 39 позивача призначено на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань,  у м. Краматорську, як переможця конкурсу, з 27.11.2018.
13.11.2020 та 19.01.2021 Директор Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську Богдановим Романом попереджено ОСОБА_4 про наступне вивільнення у зв`язку з скороченням посади державної служби внаслідок змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, та відповідно до наказу Державного бюро розслідувань від 20.10.2020 № 199дск «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 2020 рік», а саме скорочення посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську./а.с.60-61/
Наказом директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську від 15.01.2021 №4-ос внесено зміни до додатку 3 до наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську від 20.10.2020 №172-ос «Про попередження працівників» виклавши його в новій редакції./а.с.146/
Наказом директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську Богданова Романа вiд 26.02.2021 №365-ос «Про звільнення ОСОБА_4 » позивача звільнено з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську з 01.03.2021 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису з припиненням державної служби./а.с.63-64/
Відповідно до наказу Державного бюро розслідувань від 23.02.2021 №125дск «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську» затверджено та введено в дію з 01.03.2021 зміни №1 до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську на 2021 рік, затвердженого наказом Державного бюро розслідувань від 25.01.2021 №47 ДСК./а.с.149/
01.03.2021 ОСОБА_4 звернулася до Державного бюро розслідувань з заявою про надання копії наказів про затвердження структури та штатного чисельності ТУ ДБР.
Листом Державного бюро розслідувань від 26.03.2021 №К-873/10-16-08-1165/21 надано позивачці копії наказів Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 №581 «Про затвердження структури та штатного чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань» (в частині, що стосується Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську), від 09.11.2020 №674 «Про оголошення конкурсу на зайняття посаді у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську». Згідно з оголошенням від 26.01.2021 за результатами конкурсу, оголошеного 20.11.2020, Конкурсна комісія №23 з проведення конкурсу на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань 22.01.2021 визначила переможців на зайняття вакантних посад у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську, а саме, зокрема, слідчий Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську – 8 посад./а.с.125-127/
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
За частиною 1  статті 43 Конституції України  кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною шостою зазначеної статті Основного  Закону  громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
12.11.2015  Верховною Радою України прийнято Закон № 794-VIII “Про Державне бюро розслідувань” (далі - Закон № 794-VIII), який набрав чинності з 01.03.2016, відповідно до якого ДБР визначено як центральний орган виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.
Завданнями ДБР відповідно до статті 5 Закону № 794-VIII є запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування: 1) злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України; 2) злочинів, вчинених службовими особами Національного антикорупційного бюро України, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або іншими прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності детективів підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військових злочинів), крім злочинів, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України.
За змістом положень статті 6 Закону № 794-VIII ДБР відповідно до покладених на нього завдань та у межах своєї компетенції, серед іншого: бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері протидії злочинності, вносить відповідні пропозиції на розгляд Кабінету Міністрів України; припиняє і розкриває злочини, розслідування яких віднесено до його компетенції; здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування злочинів, віднесених до підслідності ДБР, на підставах та в порядку, встановлених законом; розробляє і затверджує методику розслідування окремих видів злочинів; вживає заходів для повернення в Україну з-за кордону коштів та іншого майна, одержаних внаслідок вчинення злочинів, віднесених до підслідності ДБР; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Незалежність ДБР від незаконного втручання у його діяльність гарантується, зокрема, визначеними цим та іншими законами: 1) спеціальним статусом ДБР, особливим порядком визначення його загальної структури, фінансування та організаційного забезпечення діяльності; 2) особливим порядком добору, призначення та звільнення Директора ДБР, першого заступника Директора ДБР і заступника Директора ДБР, а також вичерпним, визначеним законом, переліком підстав для припинення їхніх повноважень; 3) порядком здійснення повноважень ДБР та його працівниками; 4) колегіальним прийняттям найбільш важливих рішень керівництвом ДБР; 5) забороною незаконного втручання у здійснення повноважень працівників ДБР; 6) належною оплатою праці працівників ДБР і соціальними гарантіями; 7) правовим захистом і забезпеченням особистої безпеки працівників ДБР, їхніх близьких родичів (стаття 4 Закону № 794-VIII).
Отже, нормами Закону № 794-VIII (у вказаній вище редакції) ДБР визначався як орган із спеціальним статусом, структурно незалежний від існуючих правоохоронних органів та органів безпеки.
На виконання пункту 1 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 794-VIII, Кабінет Міністрів України 29.02.2016 прийняв постанову № 127 “Про утворення Державного бюро розслідувань”.
Законом України № 305-IX від 03.12.2019 “Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань” були внесені зміни до Закону України “Про Державне бюро розслідувань”, яким змінено правовий статус Державного бюро розслідувань з центрального органу виконавчої влади на державний правоохоронний орган.
Статтею 1 Закону України “Про Державне бюро розслідувань” (у редакції Закону № 305-IX) визначено, що ДБР є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.
Отже, з 27.12.2019 ДБР припинило своє існування, як центральний орган виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції, та змінило статус на державний правоохоронний орган.
За змістом абзацу другого частини першої статті 9 Закону України “Про Державне бюро розслідувань” (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 305-ІХ, на час виникнення спірних правовідносин) організаційна структура Державного бюро розслідувань визначається Президентом України.
На виконання зазначених положень закону Указом Президента України від 05.02.2020 № 41/2020, затверджено нову організаційну структуру Державного бюро розслідувань.
     Так, організаційна структура Державного бюро розслідувань включає в себе:
1. Центральний апарат:
Головне слідче управління;
Головне оперативне управління;
Головне оперативно-технічне управління;
Управління внутрішнього контролю;
Управління забезпечення особистої безпеки;
Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках;
Управління правового забезпечення;
Управління міжнародного співробітництва;
Управління кадрової роботи та державної служби;
Управління режимно-секретної роботи та захисту інформації;
Управління фінансової діяльності та бухгалтерського обліку;
Управління забезпечення діяльності;
Управління інформаційних технологій;
Відділ по роботі з громадськістю та засобами масової інформації;
Відділ організаційно-аналітичного забезпечення;
Патронатна служба.
2. Територіальні управління:
Територіальне управління, розташоване у місті Львові, що поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області;
Територіальне управління, розташоване у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку, Житомирську, Рівненську, Хмельницьку, Чернівецьку області;
Територіальне управління, розташоване у місті Миколаєві, що поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області;
Територіальне управління, розташоване у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим, Запорізьку, Херсонську області, місто Севастополь;
Територіальне управління, розташоване у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську, Полтавську, Сумську, Харківську області;
Територіальне управління, розташоване у місті Краматорську, що поширює свою діяльність на Донецьку і Луганську області;
Територіальне управління, розташоване у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ, Київську, Черкаську та Чернігівську області.
3. Інститут підготовки кадрів Державного бюро розслідувань та Науково-дослідний інститут судових експертиз Державного бюро розслідувань.
     Наказом Державного бюро розслідувань від 27.12.2019 № 343 затверджено Порядок зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу із урахуванням специфічних умов проходження служби.
      На підставі п.п. 5, 8 ч. 1 ст. 12, ст. 14-2 Закону України “Про Державне бюро розслідувань” видано Наказ № 323 від 08.07.2020 “Про затвердження Переліку посад у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового  та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами”.
Серед посад у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань цими посадами визначено Директора (граничне спеціальне звання - полковник Державного бюро розслідувань) та Заступника Директора (граничне спеціальне звання - полковник Державного бюро розслідувань).
17.07.2020 виконуючим обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Соколовим О.В.  прийнято наказ № 94 ДСК від 14.07.2020 “Про затвердження змін до штатного розпису територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на 2020 рік” (т.1 а.с. 96)
На підставі положень ст. 12 Закону України “Про Державне бюро розслідувань” та зазначеного подання ОСОБА_5 , наказом Державного бюро розслідувань від 14 липня 2020 № 94 ДСК затверджено зміни до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, які вводились у дію з 17 серпня 2020.
Як вже зазначалось раніше, наказом в.о. Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську  вiд 23.11.2018 № 39 позивача призначено на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, у м. Краматорську, як переможця конкурсу, з 27.11.2018.
Згідно з додатками до наказу Державного бюро розслідувань від 20жовтня 2020 року № 199 ДСК, посади державної служби ТУ ДБР у м. Краматорську, в тому числі посаду, яку обіймала  позивач  - слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, виведено із штатного розпису.
Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 27.06.2007 № 162/06/187-7 “Щодо штатного розпису” роз`яснено, що штатний розпис це документ, що встановлює для даного підприємства, установи, організації структуру, штати та посадові оклади працівників. Типова форма штатного розпису, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2002 № 57 є обов`язковою для підприємств, установ, організацій бюджетної сфери.
В постанові Верховного Суду  від 27.03.2019 у справі № 756/5243/17 сформульовано таку правову позицію: “Підприємство вправі самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, висновок судів про те, що на підприємстві не відбулося скорочення чисельності штату працівників є передчасним. Суди фактично увійшли в обговорення питання доцільності скорочення чисельності або штату працівників, що лежить поза межами компетенції суду”.
Суд зауважує, що накази Державного бюро розслідування від 8 липня 2020 № 323 та від 20жовтня 2020 року № 199 ДСК не були оскаржені.
При виведенні посади із штатного розпису державного органу відбувається скорочення посади із подальшим переведенням особи, посада якої скорочується, на іншу посаду або звільненням.
Законом України  “Про Державне бюро розслідувань” та Законом України “Про державну службу”  не передбачено переведення працівників однієї категорії посади на іншу.
Тобто, особи, що займали такі посади, підлягають звільненню. 
Пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України “Про державну службу” передбачено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України “Про державну службу” скорочення чисельно або штату державних службовців є самостійною та достатньою підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення  та не містить будь-яких додаткових умов для її припинення.
Відповідно до ч. 3 ст. 87 Закону України “Про Державну службу” (в редакції на час виникня спірних правовідносин) суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.
Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностів.     
Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.
За вимогами ст. 13 Закону України “Про державне бюро розслідувань”  директори територіальних управлінь Державного бюро розслідувань та їх заступники, керівники підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань та їх заступники призначаються на посаду та звільняються з посади Директором Державного бюро розслідувань. Такі особи призначаються на посади Директором Державного бюро розслідувань за поданням конкурсних комісій, що проводять конкурс на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань у порядку, передбаченому частиною третьою статті 14 цього Закону.
Положеннями норм Закону України “Про Державне бюро розслідувань” визначено, що заборонено призначення особи на посаду будь-якої категорії працівників Державного бюро розслідувань без проведення відповідного конкурсу та подання конкурсної комісії.
13.11.2020 та 19.01.2021 Директор Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську Богдановим Романом попереджено ОСОБА_4 про наступне вивільнення у зв`язку з скороченням посади державної служби внаслідок змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, та відповідно до наказу Державного бюро розслідувань від 20.10.2020 № 199дск «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 2020 рік», а саме скорочення посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську./а.с.60-61/
Наказом директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому в м.Краматорську Богданова Романа вiд 26.02.2021 №365-ос «Про звільнення ОСОБА_4 » позивача звільнено з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську з 01.03.2021 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису з припиненням державної служби./а.с.63-64/
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем було дотримано процедуру вивільнення державних службовців.
Суд апеляційної інстанції висновок суду першої інстанції щодо відсутності скорочення посади позивача вважає помилковим. У даному випадку скорочення посади державної служби зумовлено не зміною завдань і функцій складу територіальних управлінь, а введенням замість посад державної служби посад іншої категорії – рядового і начальницького складу із присвоєнням відповідного звання.
     Згідно п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України “Про державну службу” рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.
Тобто, посади державної служби і посади рядового і начальницького складу не є рівнозначними, вони належать до різних категорій і мають інший правовий статус.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що у задоволені позову  про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську від 26.02.21 №35-ОС «Про звільнення ОСОБА_4 » в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань з 01.03.21 в зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміні штатного розпису, з припиненням державної служби на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 ЗУ «Про державну службу», поновлені   ОСОБА_4 з 02.03.2021 в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську або аналогічній посаді слід відмовити. 
Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача  на   користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи  з 02.03.21 по день  постановлення судового рішення,  не підлягає задоволенню, оскільки зазначена вимога є похідною від першої.   
За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
І відповідачем доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.
Вимогами ч. 1 ст. 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було допущено саме неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 310, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року і додаткове рішення від 22 жовтня 2021 року   у справі  № 200/3619/21 -  задовольнити.  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року і додаткове рішення від 22 жовтня 2021 року у справі  № 200/3619/21 - скасувати.
Прийняти нову постанову. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу від 26.02.2021 року № 35-ОС в частині звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – відмовити.
Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року.   
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Головуючий  суддя                                                                 А.А.Блохін     
 
Судді                                                                                            І.Д. Компанієць

                                                                                               І.В. Сіваченко