УХВАЛА                                             
                                                                                                    
19 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 404/8982/14-ц
провадження № 61-1021св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 , 
треті особи: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського управління міністерства юстиції у Кіровоградській області,  
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року в складі судді         Галагана О. В. та на постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року в складі колегії суддів Черненка В. В., Єгорової С. М., Мурашка С. І., 
 
ВСТАНОВИВ : 
У жовтні 2014 року  ОСОБА_1  звернулася в суд із позовом до  ОСОБА_2 та просила суд: 
- визнати недійсним шлюб, укладений 01 липня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області здійснено актовий запис № 348;
- визнати недійсним заповіт від 21 червня 2013 року, складений ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Письменною Л. І. за № 491. 
Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 грудня             2017 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено. 
18 січня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.  
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
В ухвалі Верховного Суду від 17 травня 2021 року вказано, що касаційна скарга містить передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження (суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського управління міністерства юстиції у Кіровоградській області про визнання шлюбу та заповіту недійсним призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                              Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                        І. О. Дундар
 
                                                                                                                          М. М. Русинчук