Постанова 
Іменем України 
 
21 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 127/16861/20 
провадження № 61-13766св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на постанову Вінницького апеляційного суду від 28 травня 2021 року 
у складі колегії суддів: Стадника І. М., Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії (далі – ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання незаконним та скасування рішення житлово-побутової комісії, зобов`язання поновити на квартирному обліку для поліпшення житлових умов.
 
Обґрунтовуючи позов, посилався на те, що з 1983 року він проходив військову службу в рядах Збройних сил, звільнений у відставку за станом здоров`я 
у 2005 році. Останнє місце проходження служби – ВЧ НОМЕР_1 .
 
16 грудня 2000 року відповідно до протоколу № 26 житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_2 м. Калинівка (далі – ВЧ НОМЕР_2 ), він та члени його сім`ї поставлені на квартирний облік у загальну чергу.
 
31 березня 2005 року протоколом № 1 житлово-побутової комісії ВЧ НОМЕР_1 його 
зі складом сім`ї чотири чоловіки поставлено на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі збереженням попереднього часу перебування 
на обліку. На момент постановки на квартирний облік у ВЧ НОМЕР_1 його сім`я проживала і проживає на день звернення до суду в однокімнатній квартирі житловою площею 17,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .
 
16 грудня 2019 року протоколом № 13 житлово-побутової комісії ВЧ НОМЕР_1 його знято з квартирного обліку з підстав поліпшення його житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
 
Як зазначено у протоколі № 13, підставою зняття його та членів його сім`ї 
з квартирного обліку стала інформація голови житлово-побутової комісії підполковника ОСОБА_2 про те, що за ОСОБА_1 зареєстрована квартира АДРЕСА_2 житловою площею 
33,2 кв. м.
 
Посилаючись на те, що квартиру АДРЕСА_2 він успадкував після смерті батька у 2007 році і в 2008 році відчужив кватиру відповідно до договору купівлі-продажу у зв`язку з необхідністю вирішення спадкового спору з братом, про що він повідомив житлову комісію, вказував 
на безпідставність твердження членів житлово-побутової комісії про штучне погіршення ним житлових умов та просив визнати неправомірним висновок житлово-побутової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 16 грудня 2019 року про зняття його 
з квартирного обліку у зв`язку з поліпшенням житлових умов.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, 
що ОСОБА_1 навмисно приховав факт набуття у власність майна 
у порядку спадкування та відчуження квартири у 2008 році, не повідомив належним чином житлово-побутову комісію ВЧ НОМЕР_1 , а тому оспорюване рішення житлово-побутової комісії, оформлене протоколом від 17 грудня 2019 року № 13, є правомірним, законним і не підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 травня 2021 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року скасовано і прийнято нову постанову про задоволення позову.
 
Визнано незаконним та скасовано рішення ВЧ НОМЕР_1 , оформлене протоколом 
від 17 грудня 2019 року № 13, про зняття ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи з квартирного обліку ВЧ 3008. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи на квартирному обліку при 
ВЧ НОМЕР_3 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
 
Апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 отримав у спадок квартиру та відчужив її за договором купівлі-продажу від 29 вересня 2008 року, 
і відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, починаючи з 2008 року й до часу прийняття відповідачем оскаржуваного рішення (грудень 2019 року), ця квартира належить третій особі, 
а не позивачу, дійшов висновку, що станом на 17 грудня 2019 року у житлово-побутової комісії не було підстав вважати, що житлові умови ОСОБА_1 поліпшились, внаслідок чого відпали підстави для надання йому іншого житлового приміщення, оскільки вважав, що отримання квартири у спадщину 
не можна визнати свідомим поліпшенням житлових умов.
 
Апеляційний суд послався на пункт 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УPCP та Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (далі – Правила), за яким виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 01 жовтня до 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються 
їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни 
з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.
 
Апеляційний суд вважав безпідставними доводи ВЧ НОМЕР_1 про те, 
що ОСОБА_1 своєчасно не надав житлово-побутовій комісії відомостей про набуття у власність квартири та її відчуження, зокрема й з тих підстав, 
що з вересня 2016 року відповідна довідка містилась у матеріалах облікової квартирної справи.
 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У серпні 2021 року ВЧ НОМЕР_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 28 травня 
і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
У касаційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 вказує на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права 
і зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме про те, що відчуження військовослужбовцем успадкованого житла не є підставою для зняття 
з квартирного обліку як особи, яка потребує поліпшення житлових умов.
 
Доводи інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а постанову апеляційного суду – без змін.
 
Вважає, що обов`язок держави забезпечувати житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, або надання за їх бажанням грошової компенсації на придбання житла, має бути виконаний незалежно від того, чи успадковував військовослужбовець придатне для проживання житло 
чи ні, адже забезпечення житлом – це соціальна гарантія, визначена державною політикою у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу з Вінницького міського суду Вінницької області.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд встановив, що 16 грудня 2000 року відповідно до протоколу житлово-побутової комісії ВЧ НОМЕР_2 позивач та члени його сім`ї постановлені 
на квартирний облік у загальну чергу.
 
Згідно з протоколом від 31 березня 2005 року № 1 житлово-побутовою комісією ВЧ НОМЕР_1 прийнято рішення про постановлення на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі збереженням попереднього часу перебування 
на обліку старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири чоловіки: він, дружина ОСОБА_3 , донька ОСОБА_1 , син 
ОСОБА_4 (а. с. 36).
 
Відповідно до протоколу від 16 листопада 2011 року № 9 житлово-побутовою комісією ВЧ НОМЕР_1 прийнято рішення про переведення пенсіонера 
ОСОБА_1 до списку позачергового отримання житла відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців 
та членів їх сімей» (а. с. 35).
 
Згідно з протоколом від 17 грудня 2019 року № 13 житлово-побутовою комісії 
ВЧ НОМЕР_1 прийнято рішення про зняття старшого прапорщика запасу 
ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири чоловіки з квартирного обліку при 
ВЧ НОМЕР_1  відповідно до пункту 1 частини другої статті 40 Житлового кодексу УРСР (далі – ЖК УРСР), підпункту 1 пункту 26 Правил (а. с. 8).
 
Підставою прийняття вказаного рішення стало поліпшення, на думку членів комісії, житлових умов, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
 
Відповідно до листа ВЧ НОМЕР_1 від 25 лютого 2020 року № 50/08/29-445 зняття позивача з квартирного обліку ґрунтується на тому, що ОСОБА_1 зареєстрував право власності на квартиру 
АДРЕСА_2 житловою площею 33,2 кв. м; він та члени його сім`ї зареєстровані в однокімнатній приватизованій квартирі 
АДРЕСА_3 житловою площею 17,0 кв. м., тобто житлова площа, яка припадає на кожного члена сім`ї ОСОБА_1 , становить 
10,04 кв. м (33,2 кв.м.+17,0 кв. м)/5 осіб) при рівні середньої забезпеченості жилою площею на кожного члена сім`ї у м. Вінниці складає 7,8 кв. м на особу 
(а. с. 9).
 
Також суд встановив, що квартиру 
АДРЕСА_2 житловою площею 33,2 кв. м ОСОБА_1 успадкував після батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно 
до свідоцтва про право на спадщину від 18 липня 2008 року.
 
Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 29 вересня 2008 року ОСОБА_1 відчужив зазначену квартиру, і за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна починаючи з 2008 року 
та станом на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення у грудні 
2019 року, зазначена квартира належить третій особі.
 
Відповідно до опису документів облікової квартирної справи № 26 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 в обліковій справі (а. с. 85) міститься довідка Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 29 вересня 2016 року № 4689 про відчуження ним успадкованої квартири (а. с. 28, 64–65). Облікова справа сформована 
у хронологічному порядку, тобто довідка приєднана саме у вересні 2016 року.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції 
в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 02 вересня 2021 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний 
і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або 
за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених 
ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір 
і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
 
Однією з гарантій соціального захисту військовослужбовців є право 
на забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, закріплене у статті 12 Закону, пунктом 9 якої визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла 
з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації 
за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування – 
у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів 
та користуються правом позачергового одержання житла.
 
Відповідно до пункту 7 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства Оборони України 
від 31 липня 2018 року № 380 (далі – Інструкція) у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не беруться такі, що забезпечувалися під час проходження військової служби житловою площею для постійного проживання від Міноборони; мають житлову площу на праві власності, що відповідає нормам 
та вимогам законодавства для забезпечення громадян житлом, крім випадків забезпечення житловими приміщеннями на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, із урахуванням вимог законодавства України щодо тимчасово окупованих територій; в інших випадках, передбачених законодавством.
 
Згідно з пунктом 21 Інструкції військовослужбовці знімаються з квартирного обліку у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
 
Аналогічними є й норми пункту 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР та підпункту 1 пункту 26 Правил, відповідно до яких громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
 
Приймаючи рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, підставою для вчинення цієї дії відповідач вказував те, що позивач отримав
 у спадок квартиру та відчужив її з метою ухилення від виключення 
з квартирного обліку на підставі підпункту 1 пункту 26 Правил.
 
Визнаючи це рішення незаконним та скасовуючи його, апеляційний суд правильно вказував, що таке твердження відповідача є припущенням щодо мотивів відчуження квартири. Прийняття спадщини є складовою здійснення права на спадкування і залежить від волі спадкодавця (при спадкуванні 
за заповітом) або в силу закону (спадкування за законом). Оскільки отримання права власності на квартиру у спадок не можна вважати свідомим поліпшенням житлових умов за сприянням держави, як і не можна вважати відмову від прийняття спадщини як свідоме погіршення житлових умов, то прийняття спадщини особою-віськовослужбовцем, що рахується на квартирному обліку для поліпшення житлових умов з наступним відчуженням житла само по собі 
не обов`язково призводить до виникнення такої підстави для зняття з вказаного обліку як поліпшення житлових умов у розумінні Правил. Вказаний висновок зроблений з урахування того, що жодних дій з боку держави, спрямованих 
на поліпшення житлових умов не здійснено.
 
Погоджується касаційний суд і з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність доводів ВЧ НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 відомостей про набуття у власність квартири та її відчуження, оскільки, щонайменше 
з вересня 2016 року відповідна довідка містилась у матеріалах облікової квартирної справи.
 
Крім того, згідно з пунктом 25 Правил виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 01 жовтня 
до 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають 
на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) 
і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення, а згідно з пунктом 25-1 інформація про громадян, взятих 
на квартирний облік, та зміни до неї в установленому законодавством порядку вносяться до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов (вказаним пунктом Правила доповнено згідно 
з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2011 року № 238).
 
Отже, у цій справі апеляційний суд встановив відсутність передбачених законом підстав для виключення позивача з квартирного обліку, як то поліпшення його житлових умов або подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, чи включення його до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.
 
Інші доводи касаційної скарги також не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди особи, яка подала касаційну скаргу, з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження апеляційного суду.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення – без змін, оскільки такі судові рішення 
є законними та обґрунтованими, прийняті з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків судів 
не спростовують.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної 
чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.
 
Постанову Вінницького апеляційного суду від 28 травня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	В. М. Коротун  	
 	М. Є. Червинська