УХВАЛА
24 січня 2022 року
м. Київ
справа № 485/194/21
провадження № 51-207ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього, 
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на судові рішення щодо нього.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з пунктами 3, 5 частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено судове рішення, що оскаржується, а також вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати, серед іншого, положенням ст. 436 цього Кодексу.
Статтею 436 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Указаних вище приписів засудженим не дотримано. Зокрема в касаційній скарзі не конкретизовано, які саме судові рішення є предметом оскарження. 
Крім того сформульовані у змісті касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 вимоги суперечать одна одній, оскільки вимогу про повернення справи щодо нього до суду першої інстанції для перекваліфікації його дій зі ст. 187 ч. 3 на ч. 3 ст. 186 КК засуджений обґрунтовує неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, водночас просить пом`якшити йому покарання, призначене за ч. 3 ст. 187 КК. За приписами ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Крім того, вказані вище вимоги суперечать положенням ст. 436 КПК, за якими визначаються повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Вказане вище позбавляє суд можливості визначити межі касаційного перегляду у відповідності до приписів ст. 433 цього Кодексу.
Разом з тим, ставлячи в касаційній скарзі вимогу про направлення справи на новий розгляд у суді першої інстанції, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна керуватися приписами ст. 415 КПК, якою визначено вичерпний перелік підстав для цього.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи  необґрунтованість судового рішення.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не є предметом перегляду судом касаційної інстанції, оскільки, відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Засуджений в касаційній скарзі стверджує про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі – КК), проте відповідного обґрунтування з посиланням на матеріали кримінального провадження та встановлені судами фактичні обставини справи не наводить. Зокрема, не указує яких порушень норм кримінального процесуального закону припустився суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, чи було це предметом перегляду судом апеляційної інстанції, та яких порушень цей суд допустив, з огляду на межі та порядок перегляду, визначені ст. 404, 405 КПК.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на передбачений 
ч. 5 ст. 427 КПК обов`язок додавати до касаційної скарги копії судових рішень, які оскаржуються. Ставлячи питання про призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, засуджений до касаційної скарги долучає лише копію ухвали суду апеляційної інстанції, що тягне за собою недотримання указаної вище норми, оскільки призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції неможливе без скасування судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій.
Наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги 
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної 
скарги – п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                     ОСОБА_3