УХВАЛА

20 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/9825/20
адміністративне провадження № К/9901/40094/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі №320/9825/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.08.2020 №522 в частині накладення на ОСОБА_1 , старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.09.2020 №263 о/с в частині накладення на ОСОБА_1 , старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 , капітана поліції, на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту його звільнення і до дня винесення судом рішення про його поновлення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.08.2020 №522 в частині накладення на ОСОБА_1 , старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.09.2020 №263 о/с в частині накладення на ОСОБА_1 , старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Поновлено ОСОБА_1 , капітана поліції, на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області з 15 вересня 2020 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення і до дня винесення судом рішення про поновлення в розмірі 45556 (сорок п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 05 коп., з якого підлягають відрахуванню обов`язкові податки та збори.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , капітана поліції, на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області з 15 вересня 2020 року та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, з вирахуванням обов`язкових податків та зборів.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області задоволено. 
Скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без задоволення.
Ухвалами Верховного Суду від 13 липня 2021 року, 16 серпня 2021 року та від 16 вересня 2021 року касаційні скарги було повернуто скаржнику через неналежне обґрунтування підстав на касаційне оскарження.
04 листопада 2021 року касаційна скарга ОСОБА_1 вчетверте надійшла на адресу Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з установленням строку у 10 днів для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви, а також уточненої касаційної скарги із належним обґрунтуванням зазначеної відповідачем підстави касаційного оскарження судових рішень, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, на якій подається касаційна скарга.
Вищевказана ухвала отримана скаржником 26 листопада 2021 року.
08 грудня 2021 року від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та доповнення до касаційної скарги. У клопотанні позивач просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що первісна касаційна скарга подана ним протягом 30 днів з моменту отримання оскаржуваної постанови. Однак, ухвалами Верховного Суду від 13 липня 2021 року, 16 серпня 2021 року та від 16 вересня 2021 року касаційні скарги було повернуто скаржнику через неналежне обґрунтування підстав на касаційне оскарження. 03 листопада 2021 року скаржником повторно подано касаційну скаргу.
Перевіривши клопотання ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої  статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України  передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених  КАС   України  процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло майже 4 місяці, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого  КАС України.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що попередньо подана касаційна скарга ОСОБА_1 повернута ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року. Отримана скаржником 24 вересня 2021 року, а не його адвокатом, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з підставами повернення касаційної скарги, а також можливістю у розумні строки подати виправлену касаційну скаргу за наявності бажання оскаржувати постанову суду апеляційної інстанції. Однак, касаційна скарга подана 03 листопада 2021 року, тобто більше ніж через місяць після отримання ухвали Верховного Суду від 16 вересня 2021 року, що перевищує встановлений строк на касаційне оскарження та не може вважатись розумним строк. 
Крім того, навіть вчетверте подавши касаційну скаргу, скаржником не викладено належним чином підстави касаційного оскарження, а також не усунуто недоліки касаційної скарги в цій частині.
Відповідно до пункту 4 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями  121,   333,   355,   359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі №320/9825/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                       В. Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                            Н. А. Данилевич
                                                                                                                     Н. В. Шевцова