УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 681/990/21
Провадження № 22-ц/4820/1949/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року (суддя Горгулько Н.А.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на протиправну бездіяльність посадових осіб Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та зобов`язання вчинити дії, боржник – товариство з обмеженою відповідальністю «Вілія–Н»,
в с т а н о в и в :
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на протиправну бездіяльність посадових осіб Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) посилаючись на те, що у Полонському районному відділі ДВС на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №57272796 про стягнення на його користь з ТОВ «Вілія-Н» середнього заробітку за затримку виконання рішення Полонського районного суду від 21 лютого 2018 року за період з 15.04.2016 по 02.02.2017 в сумі 23000 грн. та 6000 грн. моральної шкоди, всього 29000 грн. 
У своїх зверненнях від 22 липня 2020 року та 10 березня 2021 року, 9 квітня 2021 року, 3 вересня 2021 року до начальника відділу ДВС Яремової А.В. він вказував, що порушується його право у зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду, яке просив виконати, та яке є обов`язковим до виконання на всій території України.
Вказував, що рішення до цього часу є невиконаним.
У відповідях начальник Полонського відділу ДВС Яремова А.В. не надала чіткого формулювання з приводу невиконання рішення суду.
У зв`язку з цим скаржник просив суд визнати протиправною бездіяльність начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та державного виконавця, якому доручено остаточне виконання рішення Полонського районного суду від 21 лютого 2018 року; зобов`язати зазначених посадових осіб вжити всіх заходів для ефективного виконання рішення суду, зобов`язати зазначених посадових осіб органу ДВС звернутись до Головного управління статистики у Хмельницькій області про надання копій звітності за весь звітний період ТОВ «Вілія-Н», тим самим встановити майновий статутний фонд у розмірі 68000 грн., на який можна було б наложити стягнення. 
       Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та зобов`язання вчинити дії, боржник – ТОВ «Вілія Н» відмовлено.
Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове рішення, скаргу задовольнити, визнати протиправною бездіяльність начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та державного виконавця, якому доручено остаточне виконання рішення Полонського районного суду від 21 лютого 2018 року; зобов`язати зазначених посадових осіб вжити всіх заходів для ефективного виконання рішення суду, зобов`язати зазначених посадових осіб органу ДВС звернутись до Головного управління статистики у Хмельницькій області про надання копій звітності за весь звітний період ТОВ «Вілія-Н», тим самим встановити майновий статутний фонд у розмірі 68000 грн., на який можна було б наложити стягнення. 
Вважає вказану ухвалу незаконною, такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що суд не взяв до уваги того, що рішення Полонського районного суду від 21 лютого 2018 року не виконується вже три роки. Відмовивши в задоволенні скарги суд підтримує бездіяльність посадових осіб органу ДВС, тим самим позбавляє скаржника домогтись ефективного виконання рішення суду.
В ухвалі суду перераховано кількість запитів, які здійснено у процесі виконання рішення Полонського районного суду, однак, жодним чином не відображено відповіді на ці запити.
Посилаючись на судову практику (постанова Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №619/562/18) ОСОБА_1 зазначає, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на ст. 129-1 Конституції України. 
У відзиві на апеляційну скаргу Полонський відділ ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року – залишити без змін.
Зазначає, що державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника та його джерел його доходу, зроблено запити до АТ «Райффайзен Банк Аваль», Державної фіскальної служби України, МВС України, міського голови ОТГ, у Головне управління держпродспоживслужбу в Хмельницькій області, Державну авіаційну службу України, БТІ у Полонському районі, Головне управління статистики у Хмельницькій області та в інші установи.
Крім того, 2 вересня 2021 року державним виконавцем була винесена постанова про здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, і направлено до виконання до Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), так як згідно інформації із витягу з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Вілія-Н» - м. Рівне, вул. Міцкевича, 32, кімната 406.
ДВС зазначає, що ОСОБА_1 у скарзі не доведено порушення його прав та свобод як діями державного виконавця, так і діями начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. 
У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, відзиву на неї апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Статтями 129, 129-1 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у ЦПК України, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, частинами першою, другою статті 18 ЦПК України та частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відтак, забезпечення виконання судових рішень покладається, у тому числі, на суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші процесуальні засоби, сприяють реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00; пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява № 6318/03; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява № 30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04).
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Положеннями статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. 
Згідно з пунктами 14,18,19 частини 3 статті 18 цього Закону державний виконавець має право: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.
У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;
Вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;
у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Згідно з частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місцезнаходження боржника, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №619/562/18 вказано, що «належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України».
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Полонського відділу ДВС та зобов`язання вчинити дії суд виходив з того, що державним виконавцем не рідше ніж один раз на три місяці проводилась перевірка щодо виявлення нерухомого майна боржника та його майнових прав.
Скаржником у своїй скарзі не доведено порушення його прав та свобод як діями державного виконавця, так і діями начальника Полонського відділу державної виконавчої служби.
       З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується. 
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що на виконанні Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №57272796 (постанова від 18.10.2021). Постановою державного виконавця від 21.09.2018 відкрито виконавче провадження про примусове виконання по виконавчому листу №681/177/17 від 21.02.2018 про стягнення з ТОВ «Вілія-Н» на користь ОСОБА_1 29000 грн. боргу.
26.09.2018 державним виконавцем здійснено запит до Єдиного реєстру МВС України по юридичній особі з ЄДРПОУ 36009558 та цього ж дня направлено виклик державного виконавця ТОВ «Вілія-Н».
30.11.2018, 08.07.2019, 22.03.2019, 08.07.2019, 10.07.2019 отримано відповідь з ДФС України на запит про стан рахунків боржника.
25.03.2019 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів майна боржника.
29.05.2019, 12.06.2019 державним виконавцем встановлено відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення.
29.11.2018, 19.03.2019, 09.07.2019, 29.04.2020, 10.03.2021, 15.03.2021, 14.05.2021, 18.10.2021 зроблено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
13.12.2018, 21.03.2019, 09.07.2019, 10.07.2019, 29.04.2020 створено запит до ІС ДП «НАІС» про зареєстровані за боржником транспортні засоби.
10.07.2019 було направлено на адресу керівника ТОВ «Вілія-Н» виклик державного виконавця щодо надання пояснень та документів.
17.07.2019 було направлено до АТ «Райффайзен Банк Аваль» платіжну вимогу №52277296 на погашення боргу. 
29.04.2020, 02.06.2020, 31.07.2020, 23.12.2020, 15.01.2021, 10.03.2021, 01.04.2021, 06.05.2021 державним виконавцем в черговий раз перевірено майновий стан боржника та його джерела доходу шляхом отримання відповідної інформації з Державної фіскальної служби України (відповідь №78807062 від 29.04.2020, №80925253 від 02.06.2020, № 84117512 від 31.07.2020, №94273900 від 15.01.2021, №98383985 від 10.03.2021, №100134200 від 01.01.2021, №102340603 від 06.05.2021, №112787798 від 02.09.2021), Міністерства внутрішніх справ України (відповідь №78807060 від 29.04.2020, №80925238 від 02.06.2020, №84117510 від 31.07.2020, №93049745 від 23.12.2020, №94273894 від 15.01.2021, №98383957 від 10.03.2021, №100134186 від 01.04.2021, №102340594 від 06.05.2021, №112787797 від 02.09.2021).
28.04.2021 державним виконавцем здійснено запити:
- до міського голови Полонської об`єднаної територіальної громади про існуючі рішення про виділення земельних ділянок для виробничої необхідності ТОВ «Вілія-Н», договори оренди земельних ділянок та інформацію про надання дозволів про початок робіт;
- в головне управління держпродспоживслужби в Хмельницькій області про наявність будь-якого майна, що зареєстровано за ТОВ «Вілія-Н»;
- відділ Дежгеокадастру у Полонському районі Хмельницької області щодо існуючих рішень про виділення земельних ділянок для виробничої діяльності ТОВ «Вілія-Н», договори оренди земельних ділянок та про надання дозволів на початок робіт;
- в Державну авіаційну службу України, Державну службу інтелектуальної власності України, Державну фіскальну службу України, Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг, Державну інспекцію України на морському та річковому транспорті щодо наявності майна, зареєстрованого за ТОВ «Вілія-Н»;
- БТІ у Полонському районі щодо реєстрації на паперових носіях права власності на об`єкти нерухомості;
- Шепетівське ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо сплати податків ТОВ «Вілія-Н»;
- Головне управління статистики у Хмельницькій області про звіт, проведення фінансово-господарської діяльності за 2016-2020 роки;
13.05.2021 та 17.05.2021 з Головного управління ДПС У Хмельницькій області отримано відповідь про те, що платник податків за основним місцем обліку знаходиться в ГУ ДПС у Рівненській області.
14.05.2021 було направлено до АТ «Райффайзен Банк Аваль» платіжні вимоги №57817241 на погашення боргу. 
14.05.2021 було направлено на адресу керівника ТОВ «Вілія-Н» виклик державного виконавця щодо надання пояснень та документів.
17.05.2021 направлено до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) постанову від 17.05.2021 про доручення вчинення виконавчих дій.
17.07.2021 було направлено до АТ «Райффайзен Банк Аваль» платіжні вимоги №57272796 на погашення боргу. 
Постановою державного виконавця від 02.09.2021 доручено працівникам Рівненського міського відділу ДВС Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) провести опис та арешт майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Між тим, судом першої інстанції не встановлено та у матеріалах справи відсутні докази здійснення державним виконавцем перевірок майнового стану боржника щодо виявлення рахунків із періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» починаючи з 21.09.2018 року.
Встановивши що посадова особа без поважних причин не з`явилась за викликом виконавця, виконавець не звернувся до суду щодо застосування до нього приводу; не виконувалися державним виконавцем і заходи передбачені п.19 ч.3 ст.18 вищезазначеного Закону.
Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що державний виконавець звертався щодо розшуку юридичної особи-боржника.
Як вбачається із матеріалів справи активні дії щодо виконання рішення суду почали проводитись головним державним виконавцем тільки з травня 2021 року, після звернення ОСОБА_1 з скаргою до відділу ДВС щодо належного виконання зазначеного рішення суду.
Таким чином, начальник відділу та головний державний виконавець не вжили усіх передбачених заходів щодо ефективного виконання рішення Полонського районного суду від 21 лютого 2018 року, яке перебуває на примусовому виконанні більше трьох років.
Такі дії (бездіяльність) начальника Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Яремової А.В. та головного державного виконавця Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Нагорного В.В. порушують право ОСОБА_1 на справедливий судовий захист, невід`ємною складовою якого є право на виконання судового рішення, та призводить до безпідставного невиконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим, протягом тривалого часу.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Із урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання неправомірною бездіяльності начальника Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Яремової А.В. та головного державного виконавця Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Нагорного В.В. та зобов`язання їх усунути порушення права шляхом вчинення виконавчих дій по виконанню рішення Полонського районного суду від 21 лютого 2018 року за виконавчим листом №681/177/17 від 21.02.2018 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
       Визнати протиправною бездіяльність начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та державного виконавця, якому доручено виконання рішення Полонського районного суду від 21 лютого 2018 року.
 
       Зобов`язати начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та державного виконавця Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вжити всіх заходів для ефективного виконання рішення суду.
 
       Зобов`язати начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та державного виконавця Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) звернутись до Головного управління статистики у Хмельницькій області про надання копій звітності за весь звітний період ТОВ «Вілія-Н», для встановлення майнового статутного фонду на який можна було б наложити стягнення.
 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. 
Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

 
Судді А.В. Купельський 

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк