Номер провадження: 33/813/245/22
Номер справи місцевого суду: 523/8535/21 
Головуючий у першій інстанції Далеко К.О. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2022 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання - Воронової Є.Р.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 гривень.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.05.2021 року серії ДПР18 №194895 01.05.2021 року, біля 05 год. 00 хв., в місті Одесі по вул. Ак. Воробйова, 20 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHERY BEAT, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 1.11 о проміле. 
Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що: 
- судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на суд через неналежне її повідомлення про дату та час судового засідання;
- під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння працівниками поліції фотофіксації здійснено не було, окрім того, як не було залучено і свідків .
12 січня 2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Лисогором В.В. до апеляційного суду було подано доповнення до апеляційної скарги, у яких адвокат зазначив, що:
- ОСОБА_1 фактично була незгодна із результатами проходження огляду на стан сп`яніння зі допомогою приладу «Драгер», оскільки зазначила у своїх поясненнях до протоколу, що «не пила», а відтак обов`язковим було проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, направлення на який у матеріалах справи відсутнє;
- прилад «Драгер Alcotest 6810», за допомогою якого було проведено огляд, не є сертифікованим та дозволеним МОЗ України для використання, окрім того у матеріалах справи відсутні дозвіл до застосування такого приладу, сертифікат про повірку, свідоцтво про повірку відповідного приладу;
- у порушення вимог Наказу Міністерства юстиції України від 09.12.2020 року №4248/5 у незаповнених графах протоколу відсутні прочерки;
- співробітники поліції не повідомили ОСОБА_3 про проведення зйомки на боді-камеру.
На підставі наведеного адвокат просить скасувати оскаржувану постанову.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні представника ОСОБА_1 - Лисогора В.В., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, виходячи з наступного.
Апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 01.05.2021 року серії ДПР18 №194895, відповідно до якого 01.05.2021 року, біля 05 год. 00 хв., в місті Одесі по вул. Ак. Воробйова, 20 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHERY BEAT, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 1.11 о проміле;
- змістом відеозаписів з портативного відеореєстратора, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHERY BEAT, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, факт чого водієм не заперечувався та був підтверджений результатами огляду за допомогою пристрою «Drager Alcotest» на місці зупинки, який становив 1,11 проміле. Після отримання результатів тесту проти них ОСОБА_3 не заперечувала, пройди огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я бажання не виявила, зобов`язувавсь більше не вчиняти таких дій.
Посилання апелянта на порушення права ОСОБА_1 на суд через неналежне її повідомлення про дату та час судового засідання апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вважає, що правами, передбаченими ч.1 ст. 268 КУпАП, а зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, апелянт скористався, виходячи з наступного.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194895 01.05.2021 року ОСОБА_1 було повідомлено працівникам поліції власний мобільний телефон: НОМЕР_2 , який було зафіксовано у відповідному протоколі. 
У подальшому, після направлення на адресу Суворовського районного суду м. Одеси матеріалів про порушення адміністративного законодавства, із клопотанням про відкладення розгляду справи звернувся адвокат Чепіль О.С. в інтересах ОСОБА_1 , у яких, зокрема, зазначив як засоби зв`язку мобільний номер: НОМЕР_3 (що узгоджується також і з мобільним номером Чепіль О.С. , наведеним на сайті Ради адвокатів України) та адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 .
04.06.2021 року адвокат Чепіль О.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи (01.07.2021 року ознайомився). 
17.05.2021 року помічником судді було неодноразово направлено судові повістки про виклик у судове засідання в SMS-повідомленнях, докази доставлення яких містяться у матеріалах справи, ОСОБА_1 (на наведений у протоколі про адміністративне правопорушення номер) (а.с.17,19,24,30,45) та адвокату Чепіль О.М. (на наведену ним у клопотаннях електронну адресу (а.с.18,21,23,44,47) та номер мобільного телефону (а.с.20 ,22, 31,46,48). Також виклик у судове засідання адвокатом Чепіль О.С. в інтересах ОСОБА_1 було отримано і особисто (а.с.25, 29).
Крім того, звертаючись у подальшому до суду першої інстанції, особисто ОСОБА_1 у якості свого контактного номеру телефона зазначає мобільний номер: НОМЕР_3 . Зазначає ОСОБА_1 і у поданій нею апеляційній скарзі як засіб зв`язку мобільний телефон: НОМЕР_2 , що на думку апеляційного суду, свідчить про його актуальність.
Також апеляційний суд приймає до уваги, що судові засідання судом першої інстанції неодноразово відкладались за клопотаннями адвокат Чепіль О.С., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , у зв`язку із його зайнятістю, хворобою його або ОСОБА_1 , обставини чого ані у відповідних клопотаннях, ані у подальшому як адвокатом Чепіль О.С., так і ОСОБА_1 підтверджено жодними доказами не було, що на переконання апеляційного суду, свідчить про зловживання особою, яку притягують до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності.
Відтак апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 та її представника, належним чином сповіщених про дату, час та місце судового засідання. На переконання апеляційного суду, ОСОБА_1 , обізнана про розгляд справи у суді першої інстанції, а також про дати судових засідань, не була позбавлена прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористалась ними на власний розсуд.
Окрім того, апеляційний суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194895 від 01.05.2021 року ОСОБА_1 також власним підписом засвідчила, що ознайомлена з місцем та часом розгляду судової справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 була позбавлена права отримувати інформацію про рух справи, тощо.
Також, слід звернути увагу на те, що право ОСОБА_1 на особисту участь у судовому засіданні було забезпечене шляхом прийняття апеляційної скарги до розгляду та наданням права особистої присутності у суді апеляційної інстанції з метою надання своїх пояснень та доказів на підтримання вимог апеляційної скарги.
Апеляційний суд звертає увагу, що апелянта, як і її представника, було сповіщено належним чином про час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, що дозволило апелянту скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Стосовно доводів представника ОСОБА_1 адвоката Лисогора В.В. про незаконність застосування приладу «Драгер», апеляційний суд вважає за необхідне зазначити на наступне.
Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 р. виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 року № 1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, термін дії до 10.02.2015 року.
01.07.2015 року введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі - ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 року № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.
Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію - використовувались у практиці.
Відповідно до Технічного регламенту, оцінку відповідності проходить медична техніка, яка вводиться в обіг / експлуатацію. Газоаналізатор «Драгер» відповідає затвердженому типу, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і отримав «сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу» (термін дії свідоцтва - 10.02.2010 10.02.2015). На підставі цього, газоаналізатор «Драгер 6810» з 10.02.2010 по 10.02.2015 було дозволено ввозити на митну територію України та вводити їх в експлуатацію (початок використання). Закінчення терміну дії цих документів не впливає на техніку, яка вже використовується. Таким чином, використовувати газоаналізатори «Драгер», які були завезені і реалізовані на території України і введені в експлуатацію протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року, можливо, за умови дотримання вимог щодо перевірки(калібруванню).
Зауваження представника ОСОБА_1 адвоката Лисогора В.В про те, що у матеріалах справи відсутні дозвіл до застосування такого приладу, сертифікат про повірку, свідоцтво про повірку відповідного приладу, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з такого.
Дійсно, відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції перед проведенням огляду на стан сп`яніння, поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
З відеозапису нагрудної камери поліцейського, у якому зафіксовано обставини зупинки та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, не вбачається виявлення водієм бажання ознайомитись із сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якою було проведено відповідний огляд, не зазначено апелянтом про висування відповідної вимоги поліцейським і у апеляційній скарзі.
Щодо посилань апелянта на те, що огляд на стан сп`яніння було проведено у відсутності свідків та фотофіксації, апеляційний суд звертає увагу на зміст ч.2 ст.266 КУпАП якою визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд вважає огляд на стан сп`яніння, проведений щодо ОСОБА_1 на місці зупинки працівниками поліції з використанням технічних засобів, є таким, що відповідає законодавчо встановленим до нього вимогам, з огляду на наявність у справі відеозаписів нагрудної камери поліцейських, у яких зафіксовано процес походження водієм відповідного огляду. 
Щодо посилання представника ОСОБА_1 адвоката Лисогора В.В на те, що ОСОБА_1 не було направлено для огляду на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я, не зважаючи на те, що водій не була згодна з результатами, про що свідчить її пояснення у протоколі, апеляційний суд зазначає, що відповідні доводи спростовуються наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом нагрудних камер поліцейських.
Так, з відеозапису нагрудних камер поліцейських вбачається, що водію було роз`яснено її право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, у тому числі і у випадку незгоди із результатами огляду на місці зупинки. Однак, бажання проходити огляд у медичному закладі водій не виявила.
Відеозаписом нагрудних камер поліцейських спростовуються також посилання представника ОСОБА_3 адвоката Лисогора В.В на те, що водій після того, як «Drager Alcotest 6810» показав вміст алкоголю у розмірі 1,11 проміле, з чим ОСОБА_1 було ознайомлено, не висловила жодних заперечень із такими результатами.
Позиція ж ОСОБА_1 щодо не перебування її у стані алкогольного сп`яніння розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Щодо посилань представника ОСОБА_3 адвоката Лисогора В.В. на те, що працівниками поліції про проведення відеофіксації водія повідомлено не було, апеляційний суд звертає увагу на те, що у протоколі серії ДПР18 №194895 01.05.2021 року, зі змістом якого ОСОБА_1 було ознайомлено (що остання засвідчила власним підписом), зазначено, що огляд водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» з фіксацією на портативний відеореєстратор №1858.
Апеляційний суд знаходить слушними доводи представника апелянта щодо відсутності у незаповнених графах протоколу, у порушення вимог Наказу Міністерства юстиції України від 09.12.2020 року №4248/5, прочерків, втім, на переконання апеляційного суду, скасування оскаржуваної постанови з цієї підстави є надмірним формалізмом у трактуванні процесуального законодавства, не відповідатиме загальним засадам права та буде неправомірним обмеженням права особи на справедливий суд, яке передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки таке порушення не впливає на правильність висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З постанови суду вбачається, що при визначенні виду та міри адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції були додержані вимоги ст. 33 КУпАП. 
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                І.А. Артеменко