20.12.21
22-ц/812/2297/21
Єдиний унікальний номер справи 490/8542/21
Провадження №22-ц/812/2297/21, №22-ц/812/2378/21
Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.

П О С Т А Н О В А
іменем України

20 грудня 2021 року                                                    м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого: Лисенка П.П.,
суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Андрієнко Л.Д.,
з участю:
позивача – ОСОБА_1 ,
його представника - ОСОБА_2 ,
переглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , подані окремо один від одного, ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва про повернення позовної заяви, яка постановлена 18 листопада 2021 року, у приміщенні того ж суду, під головуванням судді Гуденко О.А., у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

02 листопада 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Дорошенко С.О., звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 серпня 2021 року по 02 лютого 2022 року включно в розмірі 285 208 гривень 32 копійки.
Позовна заява одночасно містить клопотання про об`єднання в одне провадження справу за цієї позовної заяви зі справою №490/6883/21 за позовом до АТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконними звільнення та скасування наказів про звільнення, що розглядається суддею Центрального районного суду м. Миколаєва Черенковою Н.П. 
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі за його позовом до АТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконними звільнення та скасування наказів про звільнення. Отже вимог за цими заявами є однорідними позовними вимогами, пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів, пред`явлені тим самим позивачем до того самого відповідача. 
Враховуючи положення ст. 188 ЦПК України, сумісний розгляд об`єднаних справ сприятиме з`ясуванню прав і взаємовідносин кожної із сторін та суттєво полегшить вирішення спору та строк його розгляду, доцільність об`єднаного розгляду судом наведених однорідних вимог визначено і положеннями ст. 235 КЗпП України, що прямо вказують на необхідність дотримання такої умови розгляду.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєвавід 18 листопада 2021 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала. 
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Дорошенко С.О., діючи окремо один від одного, подали апеляційні скарги, в яких, просять ухвалу скасувати, а позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами повернути до того ж суду для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів Миколаївського апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню, оскільки районний суд постановив її з порушенням норм процесуального права.
Повертаючи дану позовну заяву, суд 1 інстанції виходив з того, що вказаний позов необхідно повернути позивачеві з одночасним роз`ясненням йому права заявити відповідне клопотання про об`єднання заявлених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які є похідними та безпосередньо пов`язаними з позовними вимогами про його поновлення на роботі - в межах підготовчого засідання по справі № 490/6883/21, яке ще не проводилося. При цьому роз`яснено, що у даному випадку повернення позовної заяви не є відмовою позивачеві у доступі до правосуддя, оскільки не перешкоджає йому звернутися з цими вимогами до суду в передбаченому Цивільно-процесуальним Кодексом України порядку.
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду з таким не погоджується, вважає названі висновки суду помилковими, необґрунтованими та незаконними.
За Конституцією України, ст.ст. 4, 43 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.
Кожна особа при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст.5,6,12 ЦПК України).
В світлі виписаного, колегія суддів вважає, що по даній позовній заяві суд першої інстанції не виконав вимог процесуального законодавства та порушив право позивача на захист його інтересів, виходячи з наступних підстав.
Пред`явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства, як визначено ч.1ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як вбачається з ухвали судді Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкової Н.П. від 06 вересня 2021 року у справі № 490/6883/21 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконними звільнення та скасування наказів про звільнення, треті особи - Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ «Приватбанк», Всеукраїнська професійна спілка працівників АТ КБ «Приватбанк». 
02 листопада 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Дорошенко С.О., звернувся з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вимоги за цією позовною заявою є однорідними позовними вимогами у справі № 490/6883/21, вони пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів, пред`явлені тим самим позивачем до того самого відповідача, пов`язані між собою поданими доказами, та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, а тому  ОСОБА_1 просив суд об`єднати їх в одне проваджень.
Подача вказаного позову окремо чи в рамках цивільної справи № 490/6883/21 є виключно правом позивача.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує, зокрема, й питання об`єднання справ, якщо ці питання не було вирішено раніше.
Так, згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). 
Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Згідно з ч. 3 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.
Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 188 ЦПК України про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу. Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.
Крім того, відповідно до абзацу 3 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).
Відповідно до положень ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.
Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.
Якщо провадження у справах було відкрито в один день, справи, в разі об`єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який першим прийняв рішення про їх об`єднання.
Про об`єднання їх в одне провадження суддя постановляє ухвалу.
Оскаржена ухвала районного постановлена без точного дотримання судом першої інстанції виписаних вимог.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
Враховуючи наведене, колегія суддів Миколаївського апеляційного суду вважає, що суд 1 інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
За таких обставин, ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2021 року підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів справи до того ж суду для продовження розгляду у відповідності до законодавства.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,
  
п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2021 року скасувати.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повернути до того ж суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                    П.П.Лисенко  

Судді:                                                            Н.В. Самчишина 

Т.В. Серебрякова 

____________________________________________
Повний текст постанови складено 30 грудня 2021 року.