Ухвала    
 
31 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 161/21594/20
провадження № 61-1514ск22   
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 11 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання кредитного договору частково недійсним, 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»  (далі - АТ «ПУМБ») про визнання кредитного договору частково недійсним.
В обґрунтування позову посилався на те, що 28 вересня 2020 року між ним            та АТ «ПУМБ» був укладений договір комплексного банківського обслуговування № 1001695620201, відповідно до умов якого банк надав йому кредит у розмірі 78 000 грн з процентною ставкою 0,01 % річних строком на 36 місяців. Крім того, в договорі визначено оплату позичальником 2,99% комісії за обслуговування кредиту щомісячно, що, на думку позивача, суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів».
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати положення договору про сплату позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості недійсною.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від                06 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано положення договору комплексного банківського обслуговування 1001695620201від 28 вересня 2020 року, укладеного між  ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ», щодо нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 % недійсним.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Волинського апеляційного суду від 11 січня 2022 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня  2021 року залишено без змін.
20 січня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті)                                       АТ «ПУМБ» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 11 січня 2022 року. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.
 
Предметом позову у цій справі є захист прав споживача шляхом визнання кредитного договору частково недійсним.
 
Справа є незначної складності та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.   
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Зазначення у постанові Волинського апеляційного суду від 11 січня 2022 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають. 
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня                 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 11 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання кредитного договору частково недійсним. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                       Є. В. Коротенко
 
         А. Ю. Зайцев
 
         М. Ю. Тітов