ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року	Львів	Справа № 380/18848/21 пров. № А/857/20244/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Судової-Хомюк Н. М., Кухтея Р. В.;
за участю секретаря судового засідання –   Чопко Ю. Т.;

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі №380/18848/21 (головуючий суддя Карп`як О. О., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними та скасування наказу і рішення, зобов`язання вчинити дії,-
       ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2021 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2021 №705ад та рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , викладене в протоколі від 17.09.2021 №22 в частині щодо зняття позивача з квартирного обліку; зобов`язання відповідача поновити позивача в списку квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, зі збереженням черговості та часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року відмовлено у відкриті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії. Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачений згідно квитанції про сплату  № 42724 від 02.11.2021 судовий збір в сумі 726 грн. 40 коп. Роз`яснено ОСОБА_1 , що дана справа належить до розгляду в порядку цивільного судочинства.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивачем – ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відповідно до ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Згідно ст.4 КАС України військова служба належить до публічної служби. На думку апелянта, позовні вимоги в даній справі відносяться до проходження позивачем публічної служби, а тому дану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в повному обсязі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представник Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району), у судовому засіданні, проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші особи, у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їхньої відсутності. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників  позивача та Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району), проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 та абзацом другим пункту 2 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 7 КАС України).
За правилами визначення юрисдикції адміністративних судів, закріпленими статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.
Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Відтак помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), тоді як визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.
Відповідно до частини першої  статті 15 Цивільного кодексу України  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами пункту 1 частини першої  статті 19 Цивільного процесуального кодексу України  суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Оскільки спірні правовідносини пов`язані з поновленням ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян та наданням йому житлового приміщення, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позаяк у цьому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, отже, такий спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Наведене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду щодо правильного застосування норм права при вирішенні питання юрисдикції судів щодо спорів у подібних правовідносинах, висловленому, зокрема, у справах № 806/104/16 та № 815/2551/15 (постанови від 18 квітня та 20 вересня 2018 року № 11-166апп18, 11-640апп18 відповідно).
Зважаючи на суб`єктний склад та характер спірних правовідносин у цій справі, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства. 
Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі є правильним, оскільки ця справа не мала розглядатися адміністративним судом, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 250, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

                                                     ПОСТАНОВИВ:
     
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі №380/18848/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.  

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
 	 	Р. В. Кухтей  	
Повне судове рішення складено 05.01.2022